П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/7358/24 
                                                                                      Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Тарновецький І.І. 
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   
10 лютого 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Боровицького О. А.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
В С Т А Н О В И В :
в травні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.     
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є власником нежитлової будівлі загальною площею 892,9 кв.м., яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 км+275м, на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), серія  та номер: серія ХМСК №012002, виданий 17.05.2016, видавник: Пашковецька сільська рада Старокостянтинівського району, Хмельницької області; акт прийому-передачі нерухомого майна в рахунок майнового паю, серія та номер: б/н, виданий 03.06.2016, видавник: Сільськогосподарський кооператив "Поділля" та ОСОБА_1 .  
27.10.2023 відповідно до підпункту 266.7.2 п.266.7 статті 266 Податкового кодексу України контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення:
- №0521884-2411-2230-UA68040390000011141, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2020 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 38657,36 грн.;
- №0521885-2411-2230-UA68040390000011141, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2021 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 80361,00 грн.;
- №0521886-2411-2230-UA68040390000011141, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2022 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 29019,15 грн.
Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.      
Спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі - ПК України).
Згідно з п. 21.1 ст. 21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
У відповідності до п. 6.1 ст. 6 ПК України, податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Елементи податку на майно визначені розділом XII ПК України.
В силу приписів статті 265 ПК України податок на майно складається, зокрема, з податку па нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Згідно з п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Об`єктом оподаткування податком є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі його частка (п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України). Базою оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Кодексу, є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав не нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав па нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів па право власності (п.п. 266.3.2 п. 266 ст. 266 ПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV, (далі - Закон №1952), державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкта нерухомості та їх обтяження, а також про взяття па облік безхазяйного нерухомого майна і ціпу (вартість) нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості та речових прав на нього чи розмір плати за користування нерухомим майном за відповідними правочинами, відомості та електронні копії документів, подані у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, та відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав.
Згідно з абз. 1-3 ч. 5 ст. 12 Закон №1952, відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.
Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі.
Відомості про речові права, обтяження речових прав, що містяться в Реєстрі прав власності па нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав, використовуються як актуальні виключно в разі, якщо відомості про право власності на відповідне нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва не внесені до Державного реєстру прав, а відомості про інші речові права, відмінні від права власності, та/або обтяження речових прав не внесені та не припинені в Державному реєстрі прав.
Згідно відомостей з Державного реєстру речових та майнових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_1 перебуває нежитлова будівля загальною площею 892,9 кв. м., що розташована за адресою: Хмельницька область, Старокостянтинівський район, Пашковецька с/рада, автодорога Городище-Рівне-Старокостянтинів, 302км + 275м.
Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку (п.п. 266.7.1. п. 266.7 ст. 266 ПК України).
Підпунктом 266.7.2. п. 266.7 ст. 266 ПК України визначено, що податкове/податкові повідомлення - рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Контролюючі органи за місцем проживання (реєстрації) платників податку в десятиденний строк інформують відповідні контролюючі органи за місцезнаходженням об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості про надіслані (вручені) платнику податку податкові повідомлення - рішення про сплату податку у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територіальних громад, залежно від місця розташування (зональної) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв.м. бази оподаткування.
З матеріалів справи судом встановлено Рішенням 42 позачергової сесії 7 скликання Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області від 07.05.2019 №5 «Про встановлення місцевих податків і зборів на території сільської ради на 2020 рік» встановлено ставку податку для об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 1 відсотка розміру мінімальної заробітної плати. Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 №294-ІХ у 2020 році установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 4723,00 грн.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 №540-ІХ були внесені зміни до п. 52-5 розділу XX ПК України, згідно з якими об`єкти нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до статті 266 цього Кодексу в період з 1 березня по 31 березня 2020 року.
Враховуючи викладене відповідачем нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у 2020 році відбувалось за 11 місяців, без оподаткування за березень. Розмір грошового зобов`язання за 1 місяць 2020 року становив 3 514,31 грн. = 892.90 м2 х 1% х 4 723 грн. / 12 міс., відповідно за 11 місяців 2020 року - 38657,36 грн. (З 514,31 грн. х 11 міс.), що підтверджується розрахунком податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020 рік.
Рішенням 51 позачергової сесії 7 скликання Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області від 25.06.2020 №3 «Про встановлення місцевих податків і зборів на території сільської ради на 2021 рік» встановлено ставку податку для об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати. Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 №1082-ІХ у 2021 році установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 6 000 гривень.
Сума податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у 2021 році для позивача становила 80 361 гри. = 892.90 м2 х 1,5% х 6 000 грн., що підтверджується розрахунком податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2021 рік.
Рішенням Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 09.07.2021 №5/6/VІІІ «Про встановлення місцевих податків і зборів з 01 січня 2022 року на території Старокостянтинівської міської територіальної громади» встановлено ставку податку для об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 0,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати. Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12 2021 № 1928-ІХ у 2022 році установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 6 500 гривень.
Сума податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у 2022 році для позивача становила 29019,25 грн. = 892.90 м2 х 0,5% х 6 500 грн., що підтверджується розрахунком податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022 рік.
ГУ ДПС у Хмельницькій області сформовано та надіслано па податкову адресу платника податків податкові повідомлення-рішення:
- за 2020 рік ППР від 27.10.2024 №0521884-2411-2230-UA68040390000011141 на суму 38 657,36 гривень;
- за 2021 рік ППР від 27.10.2024 №0521885-2411-2230-UA68040390000011141 на суму 80361,00 гривень;
- за 2022 рік ППР від 27.10.2024 №0521886-2411-2230-UA68040390000011141 на суму 29019,25 гривень.
Щодо доводів позивача про те, що їй не було направлено оскаржувані податкові повідомлення-рішення суд зазначає, що відповідачем до суду надано відповідні докази, а саме копію поштове повідомлення про вручення та копію конверту, з яких встановлено, що лист повернуто за закінченням терміну зберігання, що підтверджується також довідкою про причини повернення.
Згідно з пп. 42.5 ст. 42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Як встановлено з матеріалів справи спірні податкові повідомлення-рішення були направлені позивачу з дотриманням вказаної норми.
Стосовно посилань позивача на п.п. «є» п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, суд зазначає наступне.
Законом України від 16 січня 2020 року № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та 4 логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» (далі - Закон № 466), який набрав чинності 23.05.2020 внесено зміни, зокрема, до п.п. «є» п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ГІК України.
Відповідно до п.п. «є» п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, будівлі промисловості, віднесені до групи «Будівлі промислові та склади» (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 (далі - Класифікатор), що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях В - F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 № 507 (далі - ДК 018-2000), будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесені до підрозділу «Будівлі нежитлові» група 125 «Будівлі промислові та склади» клас 1251 «Будівлі промисловості».
До будівель промисловості відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018- 2000 належать до класу 1251 «Будівлі промисловості», який в свою чергу включає підкласи: 1251.1 - «Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості», 1251.2 - «Будівлі підприємств чорної металургії», 1251.3 - «Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості», 1251.4 - «Будівлі підприємств легкої промисловості», 1251.5 - «Будівлі підприємств харчової промисловості», 1251.6 - «Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості», 1251.7 - «Будівлі підприємств лісової деревообробної та целюлозно-паперової промисловості», 1251.8 - «Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро- фаянсової промисловості», 1251.9 - «Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне».
Відповідно до Національного класифікатора України ДК 009:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 29 листопада 2010 року № 530 (далі — ДК 009:2010), економічна діяльність - процес виробництва продукції (товарів і послуг), який здійснюють з використанням певних ресурсів: сировини, матеріалів, устаткування, робочої сили, технологічних процесів тощо. Економічну діяльність характеризують витрати на виробництво, процес виробництва та випуск продукції.
Класифікація видів економічної діяльності (КВЕД) є складовою ДК 009:2010. згідно з яким процес промислового виробництва - це процес перероблення (механічного, хімічного, ручного тощо), який використовують для виготовлення нової продукції (споживчих товарів, напівфабрикатів чи засобів виробництва), оброблення товарів, які були у використанні, падання промислових послуг і який класифікують у секціях В «Добувна промисловість та розроблення кар`єрів», С «Переробна промисловість», D «Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря», Е «Водопостачання; каналізація, поводження з відходами» та F «Будівництво».
Тобто, застосування п. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України можливе у разі дотримання чотирьох обов`язкових умов:
1) будівля промисловості має відповідати (бути класифікована) групі "Будівлі промислові та склади" (код 125) Класифікатора;
2) будівля промисловості має використовуватися суб`єктом господарювання протягом звітного (податкового) періоду за призначенням у господарській діяльності;
3) основний вид діяльності суб`єкта господарювання згідно з реєстраційними даними має бути класифікований у секціях В - F КВЕД ДК 009:2010;
4) будівля промисловості (у т. ч. її частина) протягом звітного (податкового) періоду не мас бути здана в оренду, лізинг, позичку іншим суб`єктам господарювання.
Позивачем не надано ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанцій, ні контролюючому органу належних доказів щодо належності нежитлових приміщень, які перебували у його власності до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Класифікатора.
Відповідно до пункту 63.3 статті 63 ПК України платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.
Згідно розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року №1588 із змінами та доповненнями, платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом.
Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.
У повідомленні за формою № 20-ОПП надасться інформація про всі об`єкти оподаткування, що є власними, орендованими або переданими в оренду.
З наданих до суду представником відповідача доказів, а саме, скріншоту з облікових даних ІТС „Податковий блок” вкладки «Відомість про об`єкта оподаткування платника податків», з 20.05.2021 взято на облік наступні об`єкти оподаткування позивача:
- магазин (Україна, Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Острозького, 68, бокс 2), дата взяття на облік 20.05.2021;
- офіс (Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Острозького, 6), дата взяття на облік 05.01.2022;
- магазин (Україна, Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Острозького, 68, бокс 2), дата взяття на облік 20.05.2021, дата зняття з обліку 05.01.2022.
Однак, позивачем не надано до суду доказів, що нежитлова нерухомість за адресою: Хмельницька область, Старокостянтинівський район., Пашковецька с/рада, автодорога Городище-Рівне-Старокостянтинів, 302км + 275м використовувалась позивачем протягом звітного (податкового) періоду за призначенням у господарській діяльності.
З матеріалів справи встановлено, що позивач зареєстрована фізичною особою підприємцем - 15.12.2009, перебуває на обліку в ГУ ДПС у Хмельницькій області (Сгарокостянтинівська ДПІ) як фізична особа - підприємець. Основний вид діяльності: з 17.11.2015 по 04.01.2022 - Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (код 47.19 КВЕД); з 05.01.2022 по 14.03.2024 - Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет (код 47.91 КВЕД); 15.03.2024 по даний час - Виробництво інших виробів з деревини; виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння код _16.29 2 КВЕД).
Також, згідно поданих декларації платника єдиного податку - фізичної особи- підприємця ФОП ОСОБА_1 встановлено, що позивачем задекларовано дохід здійснення підприємницької діяльності:
за 2020 рік в сумі 473 866,00 грн. який отримано виключно від діяльності: Інші види торгівлі в неспеціалізованих магазинах (вид діяльності за КВЕД - код 47.19),
за 2021 рік в сумі 1 180 567,00 гри. який отримано виключно від діяльності: Інші види торгівлі в неспеціалізованих магазинах (вид діяльності за КВЕД - код 47.19),
за 2022 рік в сумі 2 803 868.00 грн. який отримано від діяльності: Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами (вид діяльності за КВЕД - код 47.99), Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет (вид діяльності за КВЕД- код 47.91), Виробництво інших виробів з деревини; виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння (вид діяльності за КВЕД - код 16.29).
Отже, основний вид діяльності позивача протягом 2020 - 2022 років була роздрібна торгівля, відповідно, такий вид діяльності позивача не може бути класифікований у секціях В - F КВЕД ДК 009:2010.
Отже, суд приходить до висновку, що підстави для застосування положень п. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України відсутні.
Крім того, суд не погоджується із посиланням позивача на п. «ж» п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, з огляду на наступне.
Згідно з п.п. «ж» п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 (далі - Класифікатор ДК 018-2000), затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 № 507, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
Отже, фізичні особи, які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою КВЕД з урахуванням Класифікатора ДК 016:2010, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин, володіють та використовують будівлі, споруди, віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Класифікатора ДК 018-2000, відносяться до сільськогосподарських товаровиробників з метою визначення об`єкта оподаткування згідно з п.п. «ж» п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України.
Згідно п.п. 14.1.235 ПК України, сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV ПКУ - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа-підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою па власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.
Тобто, у періоді, за який нарахований податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки позивач не може вважатись сільськогосподарським товаровиробником в розумінні вимог п.п. 14.1.235 ст. 14 ПК України, а об`єкти нерухомого майна, відмінні від земельної ділянки, що перебувають у її власності не можуть звільнятись від оподаткування на підставі п.п. «ж» п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України.
Отже, враховуючи зазначене суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.10.2023 №0521884-2411-2230-UA68040390000011141, №0521885-2411-2230-UA68040390000011141, №0521886-2411-2230-UA68040390000011141, з мотивів викладених у позовній заяві.
Стосовно доводів апелянта про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті та надіслані поза строками, передбаченими ПК України, то судова колегія не приймає їх до уваги.
Згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно, визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку (п.п.266.7.1  п. 266.7 ст. 266 ПК України).
Відповідно до пп. 266.10.3 п. 266.10 ст. 266 ПК України податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.
Згідно з пп. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий  орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Таким чином, податкове зобов`язання для апелянта з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки нараховано в межах строків визначених пп. 102.1 ст. 102 та пп. 266.10.3 п. 266.10 ст.266 ПК України.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.      
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Боровицький О. А.    Шидловський В.Б.