Справа №592/3385/24 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Онайко Р. А.	
Номер провадження 33/816/239/25 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Казміренко Л.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Казміренко Л.О. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 вересня 2024 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою АДРЕСА_1 

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, - 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 вересня 2024 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 23.02.2024 о 02:01 в м.Суми по вул. Металургів керував т/з ГАЗ 2410 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 7510 або прослідувати до медичного закладу водій відмовився. Від керування відсторонено, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Казміренко Л.О. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 вересня 2024 року та закрити провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.         
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказувала, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, без встановлення усіх фактичних обставин справи, вважала, що наявні в матеріалах справи докази є недопустимими, неналежними.        
Стверджувала, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, що ОСОБА_1 відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд протягом встановленого законом строку.
Зазначала, що в протоколі не вказано обставини порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР, також з нього вбачається, що 23 лютого 2024 року було заповнено вибірково лише деякі його частини, а сам протокол дописувався службовими особами вже пізніше, до 26 лютого 2024 року, поки ОСОБА_1 не підписався у ньому, проставивши відповідну дату.            Вказувала, що у протоколі зазначено, що ОСОБА_1   о 02 год 17 хв від керування відсторонено та було тимчасово вилучено посвідчення водія, проте вказана обставина повністю спростовується копією постанови серії ЕНА № 1501975 від 23 лютого 2024 року, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП о 3 годині 22 хвилині за наявності посвідчення водія. Також, протокол про адміністративне правопорушення складений за відсутності свідків, понятих.           
На думку апелянта, ОСОБА_1 не проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу та не роз`яснено права та обов`язки передбачені ст..63 Конституції України та ст..268 КУпАП, відповідні дані у протоколі не містяться. Вважала, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 23 лютого 2024 року містить ознаки службового підроблення. Оскільки, направлення на огляд водія транспортного засобу складено 23 лютого 2024 року о 2 год 15 хв, тобто на 2 хвилини раніше протоколу, але у ньому вже вказано номер та дату протоколу, який на той час не був складений. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складений за невідомих обставин без понятих.      
На думку апелянта, рапорт від 23 лютого 2024 року є неналежним і недопустимим доказом, оскільки складений односторонньо стороною обвинувачення, а постанова Серії ЕНА № 1501975 від 23 лютого 2024 року спростовує протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 618930 від 23 лютого 2024 року. При цьому, відеозаписи поліцейських не підтверджують наявність об`єктивних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .
Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Казміренко Л.О., які підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали даної справи, відеофайли та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
На думку апеляційного суду, розглядаючи дану справу про адміністративне правопорушення, суддя суду першої інстанції правильно встановив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №618930 від 23.02.2024, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с. 1);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.2), згідно якого огляд не проводився, направлення виписане на ім`я ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд не проводився, ОСОБА_1 від підпису відмовився (а.с.3);
- рапортом від 23.02.2024 (а.с.4);
- копією постанови серії ЕНА №1501975 від 23.02.2024, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП;
- довідкою відділу адмін практики УПП в Сумській області від 23.02.2024, згідно якої ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не притягувався, має посвідчення водія НОМЕР_2 від 20.10.2017, посвідчення вилучене у відповідності до ст. 265-1 КУпАП.
- відеозаписами з автомобільного та нагрудних відеореєстраторів поліцейських на яких зафіксовано як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом так і факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я, а також процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та складання протоколу.

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5.ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.
Щодо доводів апелянта про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, що ОСОБА_1 відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд протягом встановленого законом строку, то їх апеляційний суд вважає надуманими, оскільки вони спростовуються дослідженим протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №618930 від 23.02.2024 року, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 7510 або прослідувати до медичного закладу водій відмовився.
Твердження апелянта про те, що у протоколі зазначено, що ОСОБА_1   о 02 год 17 хв від керування відсторонено та було тимчасово вилучено посвідчення водія, проте вказана обставина повністю спростовується копією постанови серії ЕНА № 1501975 від 23 лютого 2024 року, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП о 3 годині 22 хвилині за наявності посвідчення водія, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки згідно дослідженого відеозапису постанова за ч.2 ст.122 КУпАП була складена одразу після складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Що стосується доводів апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений за відсутності свідків, то апеляційний суд їх вважати обґрунтованими не може, оскільки ч. 2 ст. 266 КУпАП після прийняття Закону України № 1231-IX від 16 лютого 2021 року зазнала змін і відповідно до неї огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, оскільки всі дії з приводу відмови ОСОБА_1 були зафіксовані на відеозапис, який був долучений до справи та містить фіксацію усієї процедури, а тому наявність 2 свідків у цьому разі є не обов`язковою, у зв`язку з чим це не впливає на допустимість самого протоколу про адміністративне правопорушення.
Щодо тверджень апелянта про те, що ОСОБА_1 не були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, то вони спростовуються дослідженим відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені права працівником поліції.
Щодо доводів апелянта про те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 23 лютого 2024 року містить ознаки службового підроблення, то їх апеляційний суд вважає надуманими, оскільки матеріали справи не містять підтвердження вказаного факту, крім цього, ні ОСОБА_1 ні його захисник не були позбавлені права звернутись до відповідних органів зі скаргою на дії працівників поліції.
Щодо доводів апеляційної скарги стосовно правомірності зупинки транспортного засобу, то апеляційний суд звертає увагу на те, що питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Крім того, диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не залежить від законності зупинки чи перевірки документів водія працівниками поліції.
Отже, обставини законності зупинки автомобіля ОСОБА_1 працівниками поліції та законність причин перевірки документів водія жодним чином не впливають на доведеність факту наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тому, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі, як про те ставить питання апелянт, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, а викладена позиція в апеляційній скарзі розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 судом першої інстанції накладено у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, і є достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, зокрема виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень.
Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною і обґрунтованою, а тому законних підстав для її скасування, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі захисника не вбачається.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України, –

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Казміренко Л.О. – без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.