ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1360/25 Справа № 194/108/24 	  	Головуючий у першій інстанції:  Корягін В. О. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2025 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                         Красвітної Т.П., 
суддів:                                 Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,
за участю секретаря                 Сахарова Д.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1  – ОСОБА_2  на заочне рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_3 , треті особи – Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, про зміну прізвища малолітньої дитини,– 

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 обґрунтовуючи це тим, що 08.09.2012 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_3 . У шлюбі з відповідачем позивачка народила сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачка повернула дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 », а у сина залишилось прізвище батька. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з мамою, у 2020 році разом з нею переїхали до м.Дніпро, а в кінці лютого 2022 року родина повернулась до м.Тернівки та на сьогоднішній день проживають в м.Тернівка. З плином часу, з дорослішанням, син почав активно цікавитись у позивачки чому його прізвище відрізняється від інших членів сім`ї: матері, бабусі (матері позивача) - ОСОБА_6 , та дідуся (батька позивача) – ОСОБА_7 , які з самого дитинства піклувались про нього, дідусь замінив дитині батька. Син позивача вже давно виявив бажання змінити прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_5 ». ОСОБА_1 зазначає, що відповідач впродовж тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у житті дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач не надає на постійній основі матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивачка самостійно несе витрати, які пов`язані із утриманням дитини та забезпеченням її нормального та сталого розвитку, а саме її оздоровленням, поїздки до моря, на відпочинок, гуртки та інше. Зі своїм рідним батьком дитина не спілкується, не вважає його рідним батьком. Відповідач, у свою чергу, вже давно має іншу сім`ю. Під час неодноразових особистих бесід син зазначав та просив, щоб його прізвище називали як « ОСОБА_5 », так як у мами, бабусі та діда. У спілкуванні в школі із учнями та вчителями, дитина неодноразово зазначала про бажання мати прізвище таке саме, як у інших членів своєї родини, а саме « ОСОБА_5 ». Дитина перебуває у дискомфорті, коли її ідентифікують за прізвищем « ОСОБА_8 ». Він вважає своїм прізвищем « ОСОБА_5 », так само як у всіх інших членів його родини. В зв`язку з цим, відмінність прізвища сина від прізвища позивача та інших членів сім`ї з усвідомленням цього факту, спричиняє психологічну настороженість, відчуття іншості та дистанціювання дитини від родинного оточення. Єдине прізвище дитини з прізвищем матері та прізвищем інших близьких родичів надасть дитині відчуття причетності до родини, захищеності, впевненості в собі. У зв`язку з цим, позивачка в рамках досудового врегулювання питання щодо зміни прізвища дитини, звернулась до органу опіки та піклування Тернівської міської ради Дніпропетровської області із заявою про доцільність зміни прізвища її малолітньому сину. У своєму висновку орган опіки та піклування відмовив позивачці у задоволенні заяви у зв`язку з недоцільністю зміни прізвища малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мовляв, «будь-яких інших суттєвих обставин щодо життєвої необхідності змінити прізвище дитині або залишити його таким як, жодна зі сторін не надала». Хоча, у цьому самому висновку та в акті з`ясування думки дитини орган опіки та піклування підтвердив бажання дитини змінити прізвище « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_5 ». Згідно чинного законодавства України, з питань зміни прізвища думка дитини є вирішальною, тож висновок органу опіки та піклування є таким, що не відповідає інтересам дитини. У довідці, виданої позивачу Відділом освіти Тернівської міської ради комунальним закладом «Дошкільний навчальний заклад ясла-садок №6 «Зоряний» від 10.06.2019 №16 підтверджено, що позивачка одна виховує сина. Батько дитини дитячий заклад та батьківські збори не відвідував за час навчання, навчанням сина не цікавився. Довідкою про неотримання аліментів, виданою виконавчою службою від 01.11.2023 №121295, підтверджується, що позивачкою не отримувались аліменти на утримання малолітнього сина з ОСОБА_3 у період з 05.12.2022 по 31.10.2023 згідно з виконавчим листом №194/1774/19 від 30.01.2020. Найголовніше те, що називатися дитині прізвищем « ОСОБА_8 » шкодить його інтересам, оскільки негативно впливає на емоційний стан дитини як особистості. У дитини неодноразово виникали питання про причини різниці в прізвищах. Якщо у дитини буде змінено прізвище в такому віці (9 років), це лише позитивно вплине на подальше його життя, надасть змогу уникнути емоційних стресів в майбутньому, а також сприятиме здоровому морально-психологічному розвитку та дозволить впевнено почувати себе серед своїх одноліток. Зміна прізвища також позитивно вплине на підготовку сина до подальшого самостійного життя в суспільстві, що є дуже важливим фактором. В той же час, просить взяти до уваги, що зміна прізвища дитини жодним чином не впливає на права чи обов`язки відповідача, як біологічного батька дитини. Зміна прізвища ніяким чином не впливає, не звужую та не позбавляє прав відповідача (біологічного батька дитини) на його права чи обов`язки по відношенню до дитини. Позивачка при цьому наголошує, що ініціатива зміни прізвища виходить саме від дитини. Тому позивачка просила змінити прізвище малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_8 на ОСОБА_5 ; внести зміни до актового запису №20 про народження ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Дніпропетровськ, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 05 лютого 2014 року, а саме змінити прізвище дитини з ОСОБА_8 на ОСОБА_5 , та видати нове свідоцтво про народження; стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.
Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2024 року в задоволені позовних вимог представника позивача адвоката Мерцалова Михайла Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Мінітерства юстиції (м. Одеса), орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, про зміну прізвища малолітньої дитини, відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог.
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Від Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 30.12.2024 надійшла заява про розгляд справи без участі представника третьої особи.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного. 
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_9 (а.с. 25).
Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2017 року по справі №194/503/17 шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 розірвано, прізвище дружини змінено на дошлюбне – ОСОБА_5 , місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено разом з матір`ю ОСОБА_9 . Рішення набрало законної сили 17 серпня 2017 року (а.с. 10).
Відповідно до довідки КЗ «ДНЗ ясла-садок №6 «Зоряний» від 10 червня 2019 року, вихованням дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , займається мати. Батько дитини дитячий заклад та батьківські збори не відвідує, навчанням та станом розвитку дитини не цікавиться (а.с. 7 зворот).
Згідно акту з`ясування думки дитини від 04 травня 2022 року, складеного начальником ССД ОСОБА_10 та головним спеціалістом ССД Красніковою Т.В. в присутності матері дитини ОСОБА_1 , дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомив, що давно проживає з мамою ОСОБА_11 , бабусею та дідусем, його батько проживає окремо від них. Хлопчик бажає змінити своє прізвище “ ОСОБА_8 ” на “ ОСОБА_5 ”, тому що всі в родині мають прізвище “ ОСОБА_5 ” (а.с. 9).
Відповідно до висновку виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області про недоцільність зміни прізвища малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , №847/0/2/-22 від 16 травня 2022 року зокрема, батько хлопця, ОСОБА_3 , створив нову сім?ю, також мешкає в місті Тернівці, щомісячно перераховує колишній дружині на утримання сина аліменти. Бачиться з сином дуже рідко (2-3 рази на рік), що пояснює тривалим проживанням ОСОБА_12 в іншому населеному пункті, позмінним графіком своєї роботи, - з також відсутністю спільної домовленості з ОСОБА_1 по вихованню та спілкуванню з хлопчиком. Проте він не має наміру відмовляти від участі у вихованні дитини. У зв?язку з тим, що малолітній ОСОБА_12 вкрай рідко спілкується з батьком, живе в родині, де усі носять прізвище « ОСОБА_5 », він бажає також мати прізвище “ ОСОБА_5 ”. Матір дитини, ОСОБА_1 , підтримує таке волевиявлення свого сина, а батько, ОСОБА_3 - категорично заперечує та наполягає на тому, що по досягненні ОСОБА_12 14-річного віку він сам прийме виважене рішення про доцільність або недоцільність зміни свого прізвище. Враховуючи зазначене, орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради вважає недоцільним зміну прізвища малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).
Згідно виконавчого листа по справі №194/1774/19, виданого Тернівським міським судом Дніпропетровської області від 30 січня 2020 року, зменшено розмір аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_13 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 до 1/6 всіх його доходів щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.
З довідки Павлоградського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про неотримання аліментів №121295 від 01 листопада 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 в період з 05 грудня 2022 року по 31 жовтня 2023 року не отримувала аліменти з ОСОБА_3 згідно виконавчого листа №194/1774/19 (а.с. 13). 
Згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_4 №6792 від 22 квітня 2024 року, ОСОБА_3 був призваний 24 серпня 2022 року на військову службу до лав Збройних Сил України у в/ч НОМЕР_2 , на підставі Указу Президента України №573/2022 від 12 серпня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану» (а.с. 54).
У статтею 51 Конституції України, частині другій, третій статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Кожна дитина відповідно до статті 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року має право на збереження індивідуальності.
У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН та ратифікованою Україною 27 січня 1991 року, що є основним документом, який визначає правові стандарти у сфері захисту прав дітей, зазначено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку у атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Одним з основних засобів ідентифікації дитини є її ім`я, яке надається дитині при народженні і складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.
Відповідно до статті 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Частинами третьою, п`ятою статті 148 СК України передбачено, що у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років.
У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.
У постановах Верховного Суду від 13 квітня 2020 року у справі №496/904/18 (провадження №61-13038св19) та від 01 квітня 2020 року у справі №234/19213/17 (провадження №61-16113св19) зазначено, що при вирішенні справи про зміну прізвища дитини необхідно також врахувати стосунки, які існують між дитиною та її батьками, в тому числі й з тим із батьків, хто проживає окремо. Якщо той із батьків, хто має спільне з дитиною прізвищ і проживає окремо від дитини, зберігає з нею близькі стосунки і продовжує брати участь у її виховані, то не є доцільним сприяти відчуженню між батьком і дитиною шляхом зміни прізвища.
Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 49).
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що у справах, які стосуються прав дітей судам першочергову увагу слід приділяти якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; враховуючи, що позивачка не довела необхідності зміни прізвища дитини з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_5 », а також того, що зміна прізвища буде відповідати інтересам дитини, сприятиме його психологічному та гармонійному розвитку; враховуючи заперечення батька щодо зміни прізвища малолітнього сина; з метою недопущення втрати спорідненості батька з сином, - суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Наявність у відповідача заборгованості по сплаті аліментів та невідвідування ним навчального закладу, не свідчить про умисне та свідоме ухилення ОСОБА_3 від виконання батьківських обов`язків, та не є підставою для зміни прізвища дитини.
Доводи апелянта про те, що місцевим судом безпідставно не взято до уваги думку особисто дитини, якій виповнилось 10 років, про бажання змінити прізвище є безпідставними, оскільки між батьками дитини існує конфлікт і малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після припинення спільного проживання батьків проживає разом з матір`ю, відносини з якою для нього є пріоритетними, а тому думка дитини, у даному випадку, не відповідає його справжнім інтересам та висловлена під впливом емоційних факторів, яким дитина в силу свого віку та життєвого досвіду неспроможна надавати виважену та правильну оцінку. 
Колегія суддів погоджується, що думка дитини є важливою, проте вона не може бути вирішальною, як не може бути безумовним свідченням того, що зміна прізвища дитини призведе до забезпечення якнайкращих інтересів дитини.
Доводи апеляційної скарги про те, що відмінність прізвища сина від прізвища матері та інших членів родини спричиняє психологічну настороженість, відчуття дистанціювання дитини від родинного оточення - є тільки припущеннями та суб`єктивними оціночними твердженнями позивачки, які не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення, яке відповідає інтересам дитини.
Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  – ОСОБА_2  – залишити без задоволення. 
Заочне рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2024 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий                                                                Т.П. Красвітна

Судді                                                                        В.С. Городнича
                                                                               
                                                                               М.Ю. Петешенкова