ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

29 січня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 742/3529/24
Головуючий у першій інстанції – Ільченко О. І.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/257/25

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
                                головуючого-судді: Онищенко О.І.
                                суддів:  Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.
Позивач: ОСОБА_1 
Відповідач: ОСОБА_2 
Особи, які подали апеляційні скарги: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається (суддя Ільченко О.І.), ухвалене у м. Прилуки, 
                                           В С Т А Н О В И В:
У червні 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що заочним рішенням суду від 18 грудня 2023 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти в розмірі 2500 грн щомісячно на утримання їхньої повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 11 жовтня 2023 року до завершення її навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку. Донька продовжує навчання в Національному аерокосмічному університеті ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут». Позивачка, крім повнолітньої доньки опікується матір`ю  яка є пенсіонеркою та через хронічні захворювання потребує матеріальної допомоги. Вона вважає, що обов`язок утримувати доньку в рівних частинах має покладатися на обох батьків. Оскільки у відповідача з`явилися офіційні джерела доходу, позивачка вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів із фіксованої суми на 1/4 частку від усіх видів його доходу.
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 листопада 2024 року позов ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається, задоволено: змінено спосіб стягнення аліментів, визначений заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 грудня 2023 року, та стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка навчається, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення донькою навчання 30 червня 2027 року, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що право вибору способу стягнення аліментів належить позивачці, яка надала належні та допустимі докази того, що їхня донька проживає разом із нею та продовжує навчання в Національному аерокосмічному університеті ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут», який  закінчить у червні 2027 року. Враховуючи право одержувача аліментів на зміну способу їх стягнення та обов`язок відповідача утримувати доньку, яка продовжує навчання, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове,  про відмову в задоволенні позову. Він зазначає, що з 31 жовтня 2023 року є інвалідом 3-ї групи, постійно несе витрати на лікування та реабілітацію після перенесеного інсульту, а його матеріальне становище не змінилося. Крім того, відповідач має батьків-пенсіонерів, зокрема батька, який є інвалідом 2-ї групи. Вважає, що позивачка не довела його можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/4 доходу, а довідка про навчання доньки не підтверджує, що воно є платним і потребує додаткових витрат. Тому, на його думку, правові підстави для задоволення позову відсутні.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідача, ОСОБА_1 просить суд залишити без задоволення апеляційну скаргу відповідача, оскільки вона має повне законне право на зміну способу стягнення аліментів. Доводи апеляційної скарги, позивачка вважає безпідставними, оскільки вони стосуються іншого спору - про зменшення аліментів, який не має відношення до цієї справи.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення та ухвалити нове - про стягнення аліментів з часу подання позову, а не з моменту набрання ним законної сили. В позові чітко зазначено бажаний період стягнення, тому  не можна вважати, що позовні вимоги повністю задоволені. Вказує, що суд фактично відстрочив виплати, що призвело до отримання нею аліментів, за цей час , у меншому розмірі. 
Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до суду не надійшов.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону частково не відповідає судове рішення суду першої інстанції.
У справі встановлено, що заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 грудня 2023 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти в розмірі 2500 грн щомісячно на утримання їхньої повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 11 жовтня 2023 року до завершення її навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку.
Заборгованість по сплаті аліментів відсутня. (а.с. 36 зворот).
За витягами з реєстру територіальної громади № 2023/005412763 та № 2023/005412400 від 18 липня 2023 року, ОСОБА_1 та її дочка ОСОБА_3 зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7, 9).
Позивачка працює та отримує заробітну плату, яка згідно довідки про доходи від 1 серпня 2024 року, у період з січня по червень 2024 року становить 37 300 грн (без урахування податків і зборів).
Довідкою про стан здоров`я ОСОБА_4 підтвердджено стан здоров`я матері позивачки та її потребу у постійному медекаментозному лікуванні. ( а.с. 13,14)
Згідно з довідкою Комунального некомерційного підприємства «Ладинський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 29 липня 2024 року, ОСОБА_3 перебувала на амбулаторному лікуванні в цьому закладі (а.с. 51).
Відповідач є працездатним. За даними Державного реєстру фізичних осіб – платників податків від 8 жовтня 2024 року, у 1-му та 2-му кварталах 2024 року його дохід склав 117 029,05 грн (без урахування податків і зборів). У 2019–2023 роках він проходив стаціонарне лікування, а 31 жовтня 2023 року йому встановлено 3-ю групу інвалідності, пов`язану з проходженням служби, строком до 1 листопада 2025 року. Має батьків-пенсіонерів, зокрема батька, який є інвалідом 2-ї групи (а.с. 27–37, 55–59).
Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У постанові Верховного Суду від 10 вересня 2018 року у справі № 486/466/18 викладено правовий висновок, що відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення дозволяє змінювати спосіб виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може передбачати зміну способу їх стягнення, тобто аліменти, визначені у частці від заробітку (доходу) одного з батьків, можуть бути замінені на фіксовану грошову суму і навпаки.
Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-річного віку за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Позов про стягнення аліментів може подавати той із батьків, з ким проживає дитина, або сама дитина, яка продовжує навчання.
Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі та/або у частці від заробітку (доходу) платника з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України.
При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника, наявність у платника інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння чи користування рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, майнових прав, доведені витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму, якщо платником не доведено джерело походження коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 263/2444/17, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання (незалежно від форми навчання), виникає за умови наявності сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною віку від 18 до 23 років, продовження навчання, потреби у матеріальній допомозі та можливості батьків надавати таку допомогу.
Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили змінюються обставини, що впливають на розмір, тривалість або припинення виплат, кожна сторона має право пред`явити новий позов про зміну розміру чи строків платежів або про звільнення від них.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються від дня подання позову. Тобто, при первинному зверненні до суду аліменти присуджуються з моменту подання позовної заяви.
Проте у разі зміни способу стягнення аліментів, наприклад, з твердої грошової суми на частку від доходу або навпаки, застосовується ст. 192 СК України, яка передбачає, що новий порядок сплати набирає чинності після набрання рішенням суду законної сили.
Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У цій справі, відповідно до ст. 192 СК України, підлягає з`ясуванню питання змін у матеріальному чи сімейному стані платника аліментів, а також можливе погіршення або поліпшення його здоров`я з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів.
Аналізуючи надані суду докази, позицію сторін у спорі та норми права, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо виключного права позивачки на зміну способу стягнення аліментів, їх стягнення з моменту набрання рішенням законної сили, а також обов`язку відповідача утримувати доньку, яка продовжує навчання відповідно до рішення суду від 18 грудня 2023 року.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо невірного визначення судом першої інстанції початку періоду з якого потрібно змінити спосіб стягнення аліментів є безпідставними, оскільки вони базуються на неправильному тлумаченні норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції відхиляє її скаргу та залишає рішення суду першої інстанції в цій частині без змін.
Проте колегія суддів не погоджується з визначеним судом розміром стягнутих аліментів - 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки судом першої інстанції не було враховано: стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, наявність у нього батьків-пенсіонерів, зокрема батька, який є інвалідом 2-ї групи, а також втрату донькою сторін статусу дитини (ст. 6 СК України). У зв`язку з цим при стягненні аліментів не застосовується встановлений ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 , зміну судового рішення суду першої інстанції в частині визначеного судом до стягнення розміру аліментів з 1/4  до 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача Крім того, з резолютивної частини рішення слід виключити посилання на те, що аліменти підлягають стягненню у розмірі не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
При поданні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції відповідач сплатив судовий збір у розмірі 1 816,80 грн.
Згідно з ч.1 п.2 ч.2 ч.6 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про зміну способу стягнення аліментів звільняються від його сплати.
З огляду на часткове задоволення апеляційної скарги відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору, 908,40 грн витрат слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -
                               П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 листопада 2024 року змінити, виклавши 3  абзац судового рішення в наступній редакції:
«Стягнути з ОСОБА_2 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка навчається ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку ( доходу) щомісяця, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до закінчення донькою навчання 30.06.2027 року, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку.»
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 908 (дев`ятсот вісім) гривень 40 копійок судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але  може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий:                                                             Судді: