УХВАЛА

23 грудня 2024 року 

м. Київ

справа № 440/10274/24

адміністративне провадження № К/990/47744/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Чиркіна С.М., суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 та постанову Другого постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2024 у справі №380/18107/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати позивачу разової грошової виплати до Дня Незалежності України за 2023 рік, як учаснику бойових дій, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити виплату позивачу суми недоплаченої частини разової грошової виплати до Дня Незалежності України за 2023 рік, з урахуванням виплаченої суми, що становить 9465,00 грн.
ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.09.2024, яка залишена без змін постановою Другого постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2024 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачеві.
11.12.2024 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 та постанову Другого постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2024, в якій скаржник просить: скасувати зазначені судові рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Як на підставу касаційного оскарження судових рішень скаржник покликається на положення частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права).
Скаржник вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував положення статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із чим дійшов протиправних висновків про те, що зазначені позивачем у заяві про поновлення строку підстави пропуску строку на звернення до суду не є поважними, а також суди протиправно не звернули увагу, що позивач є учасником бойових дій, який у зв`язку із військовою агресією РФ мобілізований до лав Збройних Сил України та продовжує проходити військову службу у Збройних Силах України з 24.02.2022.
Скаржник вказує, що лише виключно після винесення рішення Верховним Судом від 05.03.2024 у зразковій справі №440/14216/23 9№Пз/990/7/23) позиція щодо винесення судами рішення на користь позивачів, які є суб`єктами отримання разової грошової виплати до Дня Незалежності України, змінилася цілком на протилежну.
Вказане і стало причиною звернення позивача до суду з позовом 22.08.2024, тому що більш ранній строк звернення до суду, з врахуванням судової практики відмови у задоволенні вимог позивачам у аналогічних справах, вказував на відсутність порушення прав, свобод чи інтересів позивача.
Окрім того, позивач зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2023 № 754 «Деякі питання соціального захисту ветеранів війни та жертв нацистських переслідувань» порядок звернення про доплату неправильно нарахованої чи помилково невиплаченої повної суми грошової допомоги не встановлений, а тому скаржник вважає, що звернувся до відповідача та до суду першої інстанції у межах визначеного законом строку, що відповідає вимогам частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Також скаржник вважає, що факт проходження ним військової служби під час особливого періоду, її особливості пов`язані з введенням воєнного стану, стали обставинами, які є об`єктивно непереборними, не залежать від його волевиявлення та пов`язані з дійсними, істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Вказує, що аналогічний підхід було застосовано Верховним Судом під час вирішення питання про поновлення процесуальних строків в ухвалах від 02.06.2022 у справі № 757/30991/18-а, від 14.07.2022 у справі № 380/10696/21, від 27.07.2022 у справі № 380/13558/21, від 27.07.2022 у справі № 380/12913/21, від 04.08.2022 у справі № 420/2429/20, від 12.08.2022 у справі № 400/3957/21 та від 21.09.2022 у справі № 360/4969/21; у постановах від 22.01.2020 у справі № 2540/2618/18, від 05.05.2020 у справі № 826/6830/17, від 21.05.2021 у справі № 1.380.2019.006107, від 22.07.2021 у справі № 340/141/21, від 11.08.2021 у справі № 320/8317/20, від 16.09.2021 у справі № 240/10995/20, №120/3403/20-а, №560/5412/20, від 09.02.2022 у справі № 460/8776/20, від 01.06.2022 у справі № 460/100/21від 12.09.2022 у справі № 120/16601/21-а.
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до частин другої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Приймаючи оскаржувані судові рішення, виходили з того, що позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав чи інтересів 01.11.2023 та з урахуванням приписів статі 120 Кодексу адміністративного судочинства України, перебіг шестимісячного строку звернення до суду з позовом, встановлений законом, розпочався 02.11.2023 та закінчився відповідно 02.05.2024. Натомість позивач звернувся до суду лише 24.08.2024, тобто з порушенням шестимісячного строку звернення до суду.
Верховний Суд вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій, дійшовши висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги, вірно застосував положення статті 123 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.
Аналогічний підхід до обрахунку строку звернення до суду з позовними вимогами щодо отримання грошової виплати до Дня Незалежності України за 2023 рік застосував верховний суд у постановах від 22.08.2024 у справі № 420/9301/24 та від 04.10.2024 у справі № 460/4828/24.
Враховуючи, що зміст оскаржуваних судових рішень, свідчить про правильне застосування судом першої та апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Верховний Суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої статті 333 КАС України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За такого правового регулювання та обставин справи, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 248, 328, 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 та постанову Другого постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2024 у справі № 380/18107/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не оскаржується.
Суддя - доповідач:                                                                       С.М. Чиркін
Судді:                                                                                           Я.О. Берназюк
                                                                                                    В.М. Шарапа