П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
20 лютого 2025 року
м. Київ
справа № 9901/309/21
провадження № 11-231заі24
Велика Палата Верховного Суду у складі:
головуючого судді Уркевича В. Ю.,
судді-доповідача Губської О. А.,
суддів Банаська О. О., Булейко О. Л., Власова Ю. Л., Воробйової І. А., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Кишакевича Л. Ю., Короля В. В., Кравченка С. І., Кривенди О. В., Мазура М. В., Мартєва С. Ю., Погрібного С. О., Ткача І. В., Ткачука О. С.,  Усенко Є. А., Шевцової Н. В.,
за участю:
секретаря судового засідання Олеярника М. І.,
позивачки - не з'явилася,
представника позивачки - Романенка Я.М.
представника відповідача - Мовіле О. С., 
представника Вищої ради правосуддя - не з'явився,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Президента України Зеленського Володимира Олександровича на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04 вересня 2024 року (судді Єресько Л. О., Мартинюк Н. М., Мельник-Томенко Ж. М., Білак М. В., Жук А. В.) у справі № 9901/309/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Вищої ради правосуддя, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
УСТАНОВИЛА:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування 
1.            У липні 2021 року    ОСОБА_1 звернулася до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Президента України Зеленського В. О. (далі - відповідач), у якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у невиданні указу про призначення позивачки на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду на підставі рішення Вищої ради правосуддя (далі - ВРП) від 04 липня 2019 року;
- зобов`язати відповідача видати указ про призначення позивачки на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду;
- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду в цій справі в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
2.            На обґрунтування позову зазначила, що непризначення її на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду за поданням ВРП у передбачений законом строк свідчить про допущення відповідачем протиправної бездіяльності, адже всупереч визначеним Конституцією України та Законом України повноваженням відповідач не вчинив дії, які зобов`язаний був учинити, - видати указ, що тягне негативні наслідки для    ОСОБА_1 , адже порушуються конституційні права останньої на повагу до її гідності та на професійну діяльність судді, а також гарантована Конституцією України рівність прав і свобод людини, оскільки має ознаки непрямої дискримінації та утиску позивачки.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
3.                 Рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04 вересня 2024 року позов задоволено частково. 
Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо невидання указу про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду на підставі подання ВРП від 11 липня 2019 року № 102/0/12-19. Зобов`язано відповідача згідно зі статтею 80 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ«Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VІІІ) розглянути подання ВРП від 11 липня 2019 року № 102/0/12-19 про призначення    ОСОБА_1 на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду.
У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
4.                 Задовольняючи частково позовні вимоги    ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що:
- Президент України має відреагувати на подання ВРП протягом тридцяти днів. Цей строк є гарантійним як у сенсі забезпечення формування корпусу суддів і реалізації ВРП відповідних дискреційних повноважень для цього, так і для захисту права особи, яка взяла участь у доборі на зайняття посади судді. Тому для розгляду Президентом України подання ВРП строк у 30 днів є достатнім, прийнятним, обов`язковим і розумним;
- повномасштабна військова агресія створює для Президента України виняткову завантаженість щодо реалізації ним своїх повноважень, проте ці обставини виникли більш ніж через шість місяців після звернення позивачки до суду (30.07.2021) із цим позовом, підставою якого визначена бездіяльність Президента України починаючи з 15 липня 2019 року.
5.                 Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що оскаржувана бездіяльність відповідача перебуває поза межами критеріїв розумного строку, у зв`язку із чим є протиправною.
6.                 Ураховуючи принцип розподілу влади та те, що втручання судової влади в реалізацію главою держави своїх повноважень щодо видання указу про призначення на посаду судді обмежене законом, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивачки є зобов`язання Президента України відповідно до статті 80 Закону № 1402-VІІІ розглянути подання ВРП від  11 липня 2019 року № 102/0/12-19 про призначення    ОСОБА_1 на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду.
Короткий зміст та обґрунтування наведених в апеляційній скарзі вимог
7.                 Не погодившись із таким судовим рішенням, представник Президента України подав апеляційну скаргу, на обґрунтування якої зазначив, що воно не ґрунтується на засадах верховенства права, є незаконним та необґрунтованим, а також ухвалене з порушенням норм матеріального права та без дотримання норм процесуального права.
8.                 Представник Президента України вказав, що під час розгляду справи суд першої інстанції ухвалою від 30 серпня 2024 року відмовив у задоволенні клопотання представника Президента України про залишення без розгляду позовної заяви, проте, на переконання відповідача, така ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що призвела до неправильного вирішення справи. 
9.                 На думку скаржника, строк оскарження бездіяльності сплинув 15 вересня 2019 року (місячний строк на прийняття Президентом України відповідного рішення та місячний строк на звернення до суду у разі відсутності такого рішення).    ОСОБА_1 , претендуючи на посаду судді, має відповідну кваліфікацію, юридичну обізнаність, досвід правозастосування, розуміння про поняття та інститут строків у судовому процесі й наслідки пропуску таких строків майже на два роки. Отже, суд першої інстанції безпідставно та необґрунтовано відмовив у клопотанні відповідача про залишення позову без розгляду.
10.            На підставі викладеного скаржник просить скасувати рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04 вересня 2024 року в цій справі та залишити без розгляду позовну заяву  ОСОБА_1   до Президента України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
11.            Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04 вересня 2024 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог   ОСОБА_1 оскаржено не було.
Позиція учасників справи
12.            У відзиві на апеляційну скаргу    ОСОБА_1 зазначила, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення.
Позивач просить залишити апеляційну скаргу Президента України без задоволення, а рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04 вересня 2024 року - без змін.
13.            25 жовтня 2024 року до Великої Палати Верховного Суду від ВРП надійшов відзив на апеляційну скаргу Президента України.
У своєму відзиві ВРП акцентувала увагу, що на виконання вимог законодавства, а також в межах наданих повноважень було внесено Президентові України подання про призначення   ОСОБА_1 на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду, яке супровідним листом від 11 липня 2019 року № 26288/0/9-19 направлене до Офісу Президента України. 
Рух апеляційної скарги
14.            Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 09 жовтня 2024 року відкрила апеляційне провадження в цій справі.
15.            Ухвалою від 31 жовтня 2024 року призначила справу до апеляційного розгляду в судовому засіданні. 
16.            09 грудня 2024 року розпорядженням першого заступника керівника Апарату Верховного Суду № 11/0/30-24 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями у зв`язку із закінченням строку, на який суддю Верховного Суду Желєзного І. В. обрано до складу Великої Палати Верховного Суду (рішення зборів суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06 грудня 2021 року № 15).
17.            Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судовоїсправи між суддями від 13 січня 2025 року справу передано судді Великої Палати Верховного Суду Губській О. А. 
18.            Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 15 січня 2025 року призначила справу № 9901/309/21 до апеляційного розгляду в судовому засіданні на 20 лютого 2025 року.
Установлені судом першої інстанції обставини справи
19.            Указом Президента України від 18 червня 2009 року № 458/2009 «Про призначення суддів» згідно зі статтею 127 та частиною першою статті 128 Конституції України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) ОСОБА_1. призначена строком на п`ять років на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду.
20.            Відповідно до частини другої статті 128 Конституції України в тій же редакції строк повноважень судді ОСОБА_1. закінчився 18 червня 2014 року.
21.            Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС) від 26 березня 2014 року ОСОБА_1 рекомендована на обрання на посаду судді безстроково.
22.            Верховна Рада України не ухвалила постанову про призначення позивачки на посаду судді безстроково на підставі зазначеної рекомендації.
23.            30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1401-VІІІ «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» (далі - Закон № 1401-VІІІ).
24.            Згідно з підпунктом 4 пункту 16-1, яким Законом № 1401-VІІІ доповнено розділ XV «Перехідні положення» Конституції України, Верховна Рада України 28 жовтня 2016 року передала до Вищої ради юстиції подання, документи та рекомендацію ВККС про обрання ОСОБА_1 на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду безстроково, які не розглянуті Верховною Радою України.
25.            Рішенням ВККС від 01 лютого 2018 року № 8/зп-18 призначено кваліфікаційне оцінювання 1790 суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді, серед яких і суддя Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_1.
26.            Рішенням ВККС від 15 жовтня 2018 року, ухваленим за результатами кваліфікаційного оцінювання, суддя Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 визнана такою, що відповідає займаній посаді.
27.            Згідно з протоколом від 04 липня 2019 року № 50 на засіданні ВРП заслухано члена ВРП Фоміна І. Ю., який доповів матеріали стосовно позивачки та резюмував, що її кандидатура відповідає вимогам чинного законодавства, обставин, які б перешкоджали прийняттю рішення про внесення подання відповідачу про призначення її на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду, не встановлено, і запропонував внести відповідне подання.
28.            Керуючись статтями 127, 131, пунктом 16-1 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України, пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1401-VІІІ, статтею 69, частинами вісімнадцятою, дев`ятнадцятою статті 79, пунктом 30 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VІІІ, статтями 3, 30, 34, 36, 37, пунктами 5, 10, 13 розділу ІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Вищу раду правосуддя», ВРП прийняла рішення від 04 липня 2019 року № 1781/0/15-19 «Про внесення Президентові України подання про призначення ОСОБА_1. на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду».
29.            ВРП зазначене вище рішення супровідним листом від 11 липня 2019 року № 26288/0/9-19 направила до Офісу Президента України.
30.            З відповіді ВРП від 28 липня 2021 року № 23787/0/9-21 на адвокатський запит представника позивачки вбачається, що документи за № 26288/0/9-19 ВРП передала на відправлення до Офісу Президента України відповідно до реєстру від 12 липня 2019 року № 79 для надсилання через УФС ГУУФЗ Держспецзв`язку згідно з договором 103-18/Д.
31.            Відповідно до штампу вхідної реєстрації вказані документи зареєстровані в Адміністрації Президента України 15 липня 2019 року за № 139/31631-01, що підтверджено відповіддю Офісу Президента України від 05 серпня 2021 року № 45- 01/1625 на адвокатський запит представника позивачки та відповіддю від 22 лютого 2023 року № 45-01/158 на запит Верховного Суду від 08 лютого 2023 року № 9901/309/21/6417/23.
32.            Згідно з відповіддю Офісу Президента України від 22 лютого 2023 року № 45- 01/158 на запит Верховного Суду від 08 лютого 2023 року № 9901/309/21/6417/23 подання ВРП від 11 липня 2019 року стосовно призначення ОСОБА_1 на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду опрацьовано профільними структурними підрозділами Офісу Президента України, підготовлений проєкт Указу Президента України «Про призначення судді» передано для доповіді Президенту України.
33.            У письмових поясненнях на виконання протокольної ухвали Верховного Суду від 27 липня 2023 року про надання інформації щодо руху подання ВРП від 11 липня 2019  року стосовно призначення ОСОБА_1 на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду після його надходження до Офісу Президента України сторона відповідача повідомила, що за результатами аналізу СЕД АСКОД установлено, що подання ВРП (вих. № 102/0/12-19 від 11 липня 2019 року) зареєстроване в Офісі Президента України 15 липня 2019 року за № 139/31631-01.
34.            Згідно з резолюцією Керівника Офісу Президента України це подання ВРП опрацьовано профільними структурними підрозділами Офісу Президента України, підготовлено проєкт Указу Президента України «Про призначення судді», який передано для доповіді відповідачу.
35.            Проєкт Указу Президента України «Про призначення судді» 23 лютого 2023 року повернуто до Департаменту документального забезпечення у зв`язку з винятковою завантаженістю Президента України - Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України з огляду на триваючу збройну агресію російської федерації проти України, зовнішньополітичні процеси, а також враховуючи щільний графік міжнародних зустрічей та питань, пов`язаних із заходами особистої безпеки глави держави.
36.            Вважаючи, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, що полягає у невиданні указу про призначення позивачки на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду, ОСОБА_1 звернулася до суду із цим позовом.
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
37.            Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
38.            Частинами першою та другою статті 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
39.            За правилами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
40.            Статтею 6 Конституції України визначено, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. 
Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
41.            Конституційним поділом влади на законодавчу, виконавчу та судову не вичерпується увесь принцип поділу влади. 
42.            Так, статтею 102 Конституції України встановлено, що Президент України є главою держави і виступає від її імені. Президент України є гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина.
43.            Повноваження Президента України визначені, зокрема, статтею 106 Конституції України.
44.            Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов`язковими до виконання на території України (частина третя статті 106 Конституції України).
45.            До конституційних повноважень Президента України належить також призначення на посаду судді. Згідно із частинами першою, другою статті 128 Конституції України призначення на посаду судді здійснюється Президентом України за поданням ВРП у порядку, встановленому законом. Призначення на посаду судді здійснюється за конкурсом, крім випадків, визначених законом.
46.            Конституційний Суд України неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що повноваження Президента України визначаються виключно Конституцією України і не можуть бути розширені та/або обмежені законом або іншим нормативно-правовим актом [до прикладу, рішення від 10 квітня 2003 року № 7-рп/2003 (справа про гарантії діяльності народного депутата України); від 07 квітня 2004 року № 9- рп/2004 (справа про Координаційний комітет); від 16 травня 2007 року № 1-рп/2007 (справа про звільнення судді з адміністративної посади); від 11 грудня 2007 року № 12-рп/2007 (справа про порядок припинення повноважень членів Кабінету Міністрів України); від 26 лютого 2009 року № 6- рп/2009 (щодо звільнення з посади Голови НБУ)].
47.            Повноваження ВРП щодо внесення подання про призначення суддів визначені статтею 131 Конституції України, статтею 3 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон № 1798-VIII).
48.            Водночас порядок призначення на посаду судді встановлено статтею 80 Закону № 1402-VIII.
49.            Відповідно до частини першої статті 80 Закону № 1402-VIII призначення на посаду судді здійснюється Президентом України на підставі та в межах подання ВРП, без перевірки додержання встановлених цим Законом вимог до кандидатів на посаду судді та порядку проведення добору чи кваліфікаційного оцінювання кандидатів.
Будь-які звернення щодо кандидата на посаду судді не перешкоджають його призначенню на посаду. Викладені в таких зверненнях факти можуть бути підставою для порушення Президентом України перед компетентними органами питання про проведення в установленому законом порядку перевірки цих фактів.
Президент України видає указ про призначення судді не пізніше тридцяти днів із дня отримання відповідного подання ВРП (частина друга цієї статті).
50.            За частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1- 4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
51.            Оцінка поведінки суб`єкта владних повноважень за критерієм правомірності судом при вирішенні адміністративного позову, безумовно, повинна ґрунтуватися насамперед на конституційному положенні про законність діяльності органів державної влади, місцевого самоврядування та їх посадових осіб.
52.            Як установив суд першої інстанції, 04 липня 2019 року ВРП прийняла рішення № 1781/0/15-19 «Про внесення Президентові України подання про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду» та супровідним листом від 11 липня 2019 року № 26288/0/9-19 направила його  до Офісу Президента України. Подання ВРП (вих. № 102/0/12-19 від 11 липня 2019 року) зареєстроване в Офісі Президента України 15 липня 2019 року за № 139/31631-01.
53.            Суд першої інстанції також установив, що з 15 липня 2019 року до моменту звернення  ОСОБА_1 до суду (30 липня 2021 року) із цим позовом Президент України зазначене подання ВРП не розглянув.
54.            Предметом спору у цій справі є протиправна бездіяльність Президента України щодо невидання указу про призначення позивачки на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду на підставі рішення ВРП від 04 липня 2019 року у передбачений законом строк.
55.            Тобто позивачка не оскаржує акти чи дії Президента України, за наслідками яких настає певна подія чи утворюється певний документ, з настанням / утворення якої / якого можна було б безсумнівно стверджувати, що почався відлік порушеного права чи інтересу.
56.            Велика Палата у своїх постановах неодноразово висновувала, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень потрібно розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає в неухваленні рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно потрібними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були вчинені чи були вчинені з порушенням розумних строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість, підстави та межі бездіяльності, а також її шкідливість для прав та інтересів особи.
57.            Задовольняючи позов частково, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду визнав протиправною бездіяльність Президента України щодо невидання указу про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду на підставі рішення ВРП від 04 липня 2019 року
58.            Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що представник відповідача правильність рішення суду першої інстанції по суті вирішення справи під сумнів не ставить. Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до пропущення позивачкою строку звернення до суду із цим позовом та закриття провадження у справі.
59.            На підставі частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
60.            Надаючи оцінку наведеним в апеляційній скарзі представника Президента України доводам, Велика Палата Верховного Суду зазначає таке.
61.            Відповідно до статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
62.            Згідно із частиною першою статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
63.            За змістом частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
64.            Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 КАС України).
65.            Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. 
Водночас перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
66.            Ураховуючи те, що в цій справі оскаржується саме протиправна бездіяльність Президента України щодо невидачі указу про призначення ОСОБА_1 на посаду судді, видати який відповідач має не пізніше тридцяти днів із дня отримання відповідного подання ВРП, то предметом спору в цій справі є триваюче порушення прав позивачки у виді невиконання суб`єктом владних повноважень свого обов`язку протягом законодавчо визначеного строку.
67.            Бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Тобто бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим.
68.            Отже, вчинена відповідачем бездіяльність фактично є триваючим правопорушенням, оскільки відсутність дій щодо розгляду відповідного подання ВРП триває з 2021 року.
69.            Велика Палата Верховного Суду враховує, що в чинному законодавстві України не визначено поняття «триваюче правопорушення».
70.            Разом з цим за загальноприйнятим у теорії права визначенням триваючим вважають правопорушення, яке починається з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, коли винна особа не виконує конкретний покладений на неї обов`язок або виконує його неповністю чи неналежним чином, а потім така бездіяльність триває протягом певного проміжку часу до моменту виконання установлених обов`язків або виявлення правопорушення.
71.            Тобто протиправна бездіяльність не закінчується після спливу законодавчо визначено строку, а продовжує тривати доти, допоки не будуть встановлені обставини, які дозволять визначити, чи були дотриманні приписи закону в точному його розумінні.
72.            Підсумовуючи наведене вище, Велика Палата Верховного Суд констатує, що строк звернення до суду існує не для того, щоб надавати можливість суб`єкту владних повноважень уникнути відповідальності. 
Триваюче право повинно бути захищено, а триваюче порушення - припинено, тобто протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути оскаржена до суду в будь-який час за весь період, протягом якого вона триває.
В іншому разі суб`єкт владних повноважень отримав би легітимацію з боку держави у формі забезпечення можливості зловживання правом та безкінечне продовження протиправної поведінки з огляду на відсутність дієвого механізму спонукання до виконання обов`язку.
73.            У справі «Лелас проти Хорватії» Європейський суд з прав людини звернув увагу на те, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.
74.            На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (справа Європейського суду з прав людини «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.
75.            Отже, не є слушними доводи представника Президента України, наведені в апеляційній скарзі, про те, що позивачка пропустила строк звернення до адміністративного суду із цим позовом, оскільки бездіяльність відповідача має триваючий характер.
76.            Інші доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, також не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
77.            Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
78.            На підставі частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
79.            Оскільки Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду розглянув справу з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні цього суду висновків, то апеляційна скарга Президента України задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 266, 308, 310, 315, 316, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Апеляційну скаргу Президента України Зеленського Володимира Олександровича залишити без задоволення.
2. Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04 вересня 2024 року у справі № 9901/309/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Вищої ради правосуддя, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя | | | В. Ю. Уркевич
  Суддя-доповідач                                                                                    О. А. Губська 
Судді:        О. О. Банасько           О. Л. Булейко           Ю. Л. Власов           І. А. Воробйова           М. І. Гриців           Ж. М. Єленіна           Л. Ю. Кишакевич           В. В. Король           С. І. Кравченко             О. В. Кривенда            М. В. Мазур            С. Ю. Мартєв            С. О. Погрібний            І. В. Ткач            О. С. Ткачук            Є. А. Усенко            Н. В. Шевцова | | |