ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року 
м. Київ
справа №711/12517/14-а
адміністративне провадження № К/990/22058/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:                Берназюка Я.О., Шарапи В.М.,  
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2024 (головуючий суддя: Кобаль М.І., судді: Бужак Н.П., Костюк Л.О.) у справі №711/12517/14-а за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси про зобов`язання вчинити певні дії,   
У С Т А Н О В И В:
І. РУХ СПРАВИ
У листопаді 2014 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 або позивач) звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси (далі - відповідач) про зобов`язання вчинити певні дії.
Придніпровський районний суд м. Черкаси постановою від 13.04.2016 позов задовольнив частково:
зобов`язав відповідача розглянути справу за заявою ОСОБА_1 від 12.11.2001, яка була зареєстрована відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Черкаси 13.11.2001 за № 25 з доданими до неї документами та прийняти рішення відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання України, які спричинили втрату працездатності».
У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Вважаючи, що рішення суду не виконано в повному обсязі, 15.02.2019 позивач звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою в порядку   статті 383 КАС України, в якій просив постановити окрему ухвалу в порядку, передбаченому   статтею 249 КАС України.
Окремою ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.09.2020 заяву позивача, подану в порядку   статті 383 КАС України   в адміністративній справі №   711/12517/14-а, задоволено:
визнано протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області щодо невиконання постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.04.2016 у справі №711/12517/14-а;
зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області виконати постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.04.2016 у справі № 711/12517/14-а, та розглянути страхову справу №25 за заявою ОСОБА_1 від 12.11.2001, яка була зареєстрована відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Черкаси 13.11.2001, протягом десяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2020 окрему ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.09.2020 скасовано.
Відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про постановлення ухвали, в порядку статті 249 КАС України.
Ухвалюючи таке рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що постанова Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.04.2016 у справі №711/12517/14-а виконана відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Черкаси в повному обсязі шляхом прийняття   постанови № 2301/12052/1112 від 30.05.2016 про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг ОСОБА_1 , яка за результатами її перегляду в судовому порядку в справі №823/782/16 визнана правомірною Верховним Судом.
02.04.2024 апеляційним судом зареєстровано заяву ОСОБА_1 від 21.03.2024 про перегляд постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2020 у справі № 711/12517/14-а в порядку пункту 3 частини другої статті та частини третьої статті 361 КАС України.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2024 зазначену заяву ОСОБА_1 залишено без руху із наданням заявнику десятиденного строку для усунення недоліків.
Залишення без руху заяви ОСОБА_1 обумовлено тим, що у поданій заяві заявником не зазначено істотних обставин справи, які не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі останньому станом на час розгляду справи.
Також суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що заявнику необхідно конкретизувати, які саме обставини нововиявлені або виключні зумовили останнього звернутися із відповідною заяву; в чому полягає їх суть і яким саме шляхом підлягають захисту законні права та інтереси позивача.
Суд апеляційної інстанції також констатував, що постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2020 ОСОБА_1 отримав 22.12.2020, водночас питання про її перегляд в порядку статті 361 КАС України заявник ініціював лише у березні 2024 року.
Проте заявником не додано клопотання про поновлення строку звернення до суду із відповідною заявою та не наведені причини його пропуску.
Копію ухвали суду апеляційної інстанції від 08.04.2024 заявник отримав 18.04.2024, що підтверджується інформацією, зазначеною в повідомленні про вручення поштового відправлення.
29.04.2024 на адресу суду апеляційної інстанції надійшли уточнення істотних для справи обставин. Також заявником додано заяву, в порядку статті 121 КАС України, про поновлення строку подачі заяви про перегляд постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2020 в порядку пункту 3 частини другої та частини третьої статті 361 КАС України.
Заявник стверджує, що єдиною підставою для перегляду рішення у зв`язку з виключними обставинами є лише рішення суду, яке ще не виконано. Також, ОСОБА_1 зазначає, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу постанови від 07.12.2020 у справі № 711/12517/14-а.
Дослідивши подані ОСОБА_1 уточнення істотних для справи обставин та заяву про поновлення строку подачі заяви про перегляд постанови від 07.12.2020,   Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 08.05.2024 повернув без розгляду заявнику його заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2020.
Не погоджуючись із зазначеною вище ухвалою суду апеляційної інстанції від 08.05.2024, позивач подав касаційну скаргу, у якій просить Суд скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
IІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
Ухвалою Верховного Суду від 24.06.2024 відкрито касаційне провадження у справі.
Ухвалою Верховного Суду від 18.03.2025 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
ІІІ. ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Постановляючи ухвалу про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції виходив з того, що заявником не виконані вимоги ухвали суду від 08.04.2024 про залишення без руху заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Суд апеляційної інстанції констатував, що ОСОБА_1 не зазначено у поданій заяві істотних обставин справи, які не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі останньому станом на час розгляду справи № 711/12517/14-а, як і не надано суду належних доказів в підтвердження поважності причин пропуску строку звернення із заявою про перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
ІV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник посилається на неповне з`ясування судом апеляційної інстанції обставин у справі.
Скаржник наполягає, що ним у повній мірі наведені обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2020 за нововиявленими обставинами.
Наполягає, що рішення суду першої інстанції залишається не виконаним, а суд апеляційної інстанції в постанові від 07.12.2020, про перегляд якої клопоче скаржник, неправильно встановив обставини.
Також із посиланням на положення пункту 5 частини першої статті 268 Цивільного кодексу України скаржник наполягає, що позовна давність не поширюється на вимогу страхувальника (застрахованої особи) до страховика про здійснення страхових виплат.
Таким чином скаржник вважає, що ним не пропущено строк на подання заяви про перегляд постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2020 за нововиявленими обставинами.
Скаржник також вважає, що постановляючи оскаржувану ухвалу від 08.05.2024, суд апеляційної інстанції проігнорував Рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп, в пункті 2 резолютивної частини якого йдеться про те, що відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.
Відповідач процесуальним правом на подачу відзиву на касаційну скаргу не скористався.
V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та дійшов таких висновків.
Порядок перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами врегульований главою 3 КАС України.
Частиною першою статті 361 КАС України обумовлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Частиною другою цієї статті визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або   ухвалою   про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих   показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості   письмових,   речових   чи   електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи (частина третя статті 361 КАС України).
Своєю чергою, відповідно до частини четвертої цієї норми, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка   доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Відповідно до частини першої статті 362 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.
Водночас порядок і строки подання заяв про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами визначає стаття 363 КАС України.
Так, відповідно до цієї норми, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: 1) з підстави, визначеної   пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин; 2) з підстави, визначеної   пунктом 2 частини другої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли вирок (ухвала) у кримінальному провадженні набрав (набрала) законної сили; 3) з підстави, визначеної   пунктом 3 частини другої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
Своєю чергою, приписами статті 364 цього Кодексу визначено, що заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення   позовних заяв   до   суду першої інстанції.
У заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, серед іншого, зазначаються нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення.
У разі пропуску строку на подання заяви подається клопотання про його поновлення.
Колегія суддів констатує, що виконання обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми, змісту і строку подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами покладається на особу, яка має намір її подати, а тому така повинна вчиняти усі необхідні для цього дії.
Водночас, відповідно до імперативних приписів статті 366 КАС України протягом п`яти днів з дня після надходження заяви до адміністративного суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам   статті 364 цього Кодексу   і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.
До заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 364 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.
Крім випадків, визначених   статтею 169 цього Кодексу, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами також повертається заявникові без розгляду, якщо заява подана після закінчення строку, встановленого   частиною першою статті 363 цього Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення.
У спірному випадку, скаржником не дотримано порядку і строків подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, визначених статтею 363 КАС України, оскільки як правильно встановлено судом апеляційної інстанції, та не спростовано скаржником, ОСОБА_1 у поданій заяві не зазначено істотних обставин справи, які не були встановлені судом в постанові від 07.12.2020 та не були і не могли бути відомі останньому станом на час розгляду справи №711/12517/14-а.
Також заявником не було надано суду належних доказів в підтвердження поважності причин пропуску строку звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами на виконання вимог ухвали від 08.04.2024 про залишення заяви без руху.
Водночас суд апеляційної інстанції констатував, що постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2020 ОСОБА_1 отримав ще 22.12.2020, проте питання про її перегляд в порядку статті 361 КАС України (пункт 3 частини другої) заявник ініціював лише у березні 2024 року.
Одночасно за приписами частини п`ятої статті 4 Закону України від 22.12.2005 №3262-IV «Про доступ до судових рішень», судді мають право на повний доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень. 
В цьому контексті судом касаційної інстанції установлено, що у червні 2021 року ОСОБА_1 також ініціював питання перегляду постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2020 за нововиявленими обставинами на підставі пункту 1 частини другої статті 361 КАС України, проте ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2021 заяву позивача було повернуто у зв`язку із неусуненням недоліків, встановлених ухвалою від 06.07.2021 про залишення заяви без руху.
Посилання скаржника у спірних правовідносинах на положення пункту 5 частини першої статті 268 Цивільного кодексу України колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки зазначена норма не регулює питання строків звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративних справах. 
Також колегія суддів вважає необґрунтованими посилання скаржника на Рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп в контексті положень статті 64 Конституції України, оскільки у спірному випадку судом апеляційної інстанції не обмежувалося право позивача на судових захист.
Натомість повернення заяви ОСОБА_1 без розгляду було обумовлене невідповідністю поданої заяви вимогам, встановленим статтею 364 КАС України.
Водночас колегія суддів констатує, що позивач не позбавлений процесуального права повторно звернутися до суду із належним чином оформленою заявою відповідно до вимог статті 364 КАС України про перегляд постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2020 за нововиявленими обставинами.
За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, колегія суддів погоджується із висновками суду апеляційної інстанції щодо наявності правових підстав для повернення позивачу без розгляду його заяви від 21.03.2024.
Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не наведено. 
Таким чином, доводи касаційної скарги не спростовують правильності висновків суду апеляційної інстанції.
VI. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Згідно із частиною першою статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2024 у справі №711/12517/14-а залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду:                                                                С. М. Чиркін
                                                                                          Я. О. Берназюк 
                                                                                          В. М. Шарапа