Номер провадження: 22-ц/813/4594/24 
Справа № 506/691/23
Головуючий у першій інстанції Бурдинюк О.С.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       12.12.2024 року                                                                 м. Одеса 

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Венжик Л.С.,
за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:
стягувач акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії, представника Гортолум В.С.,
від боржник ОСОБА_1 – не з`явились,
переглянувши справу №506/691/23 за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Красноокнянського районного суду Одеської області від 13 лютого 2024 року у складі судді Бурдинюк О.С., -
в с т а н о в и в :

Рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2023 року в справі №506/691/23 стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» за Договором про споживчий кредит №409К від 18 листопада 2021 року заборгованість станом на 30 травня 2023 року в загальній сумі 138740,18 грн.; розподілені судові витрати.
Постановою ВП №73630517 від 18 грудня 2023 року приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва В.О відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №506/691/23, виданого 06 грудня 2023 року Красноокнянським районним судом Одеської області на боржника ОСОБА_1 про стягнення на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за договором про споживчий кредит у розмірі 119978,22 грн.
09 січня 2024 року боржник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розстрочення виконання рішення суду на строк 12 місяців з дня постановлення ухвали шляхом сплати рівних щомісячних платежів в сумі по 9998,19 грн. (а.с.1).
Ухвалою судді Кроасноокнянського районного суду Одеської області від 23 січня 2024 року заяву про розстрочення виконання рішення суду прийнято до провадження (а.с.20).
Стягувач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» заяву не визнав, зазначивши, що укладаючи кредитний договір боржник врахував свій стан здоров`я та вважав, що розміру його матеріального забезпечення буде достатньо для повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами. Розлад стану здоров`я у ОСОБА_1 , який виник ще до укладення кредитного договору на умовах, зазначених в ньому, не може вважатись поважною обставиною, яка істотно ускладнює виконання рішення суду. У заяві не наведено обставин, які мають характер особливих або виняткових, оскільки обставини, на які посилається заявник, такого характеру не носять, тому і не можуть бути прийняті судом до уваги для надання розстрочки виконання рішення. АТ «Ощадбанк» критично оцінює посилання ОСОБА_1 на факт втрати роботи та доходу як такого, що є підставою для розстрочення виконання рішення суду, адже вважає, що через введення на території України правового режиму воєнного стану заявник не втратив право на працю. Згідно даних з Єдиного державного реєстру ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем та станом на 17 січня 2024 року в процесі припинення підприємницької діяльності не перебуває. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішення суду (а.с.22-24). 
Ухвалою Красноокнянського районного суду Одеської області від 13 лютого 2024 року заяву про розстрочення виконання рішення суду задоволено частково; розстрочено виконання рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2023 року в справі за позовом АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, яка станом на 06 лютого 2024 року складає 119978,22 грн., шляхом погашення заборгованості рівними платежами щомісяця у розмірі 13330,91 грн. протягом 9 місяців, починаючи з дати набрання ухвалою суду щодо розстрочки виконання рішення законної сили. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02 квітня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу суду від 13 лютого 2024 року.
В апеляційній скарзі АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії просить ухвалу суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду (а.с.67-71).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість ухвали з підстав порушення норм процесуального права полягає у помилковості висновку суду про наявність обставин, з якими стаття 435 ЦПК України пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення суду.
Відзив на апеляційну скаргу не подано. 
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду з огляду на наступне.
Відповідно до частини 1 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.
Згідно частини 3 статті 435 ЦПК України підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Відповідно до частини 4 статті 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Згідно частини 5 статті 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. 
Звернувшись до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду, боржник зазначив, що його матеріальний стан не дає можливості сплатити всю суму за рішенням суду, оскільки внаслідок введення на території України воєнного стану він та його дружина втратили дохід. Крім того, боржник зазначив, що він та його дружина мають 3 групу інвалідності та отримують пенсію, інші доходи відсутні.
Передбачені статтею 435 ЦПК України підстави для розстрочки виконання рішення суду відсутні.
Так, ОСОБА_1 має інвалідність з 18 грудня 2018 року, що настала до укладення Договору про споживчий кредит №409К від 18 листопада 2021 року. Укладаючи кредитний договір, боржник врахував свій стан здоров`я та вважав, що розміру його матеріального забезпечення буде достатньо для повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами.
За таких обставин, розлад здоров`я у ОСОБА_1 , який виник ще до укладення кредитного договору на умовах, зазначених у ньому, не може вважатись поважною обставиною, яка істотно ускладнює виконання рішення суду.
Із системного аналізу статті 435 ЦПК України вбачається, що закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.
ОСОБА_1 не наведено обставин, які мають характер особливих або виняткових, оскільки обставини, на які посилається, такого характеру не носять, тому не можуть бути прийняті судом до уваги для надання розстрочки виконання рішення суду.
ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем та у процесі припинення підприємницької діяльності не перебуває, доказів відсутності доходу від підприємницької діяльності не надано.
Форс-мажорні обставини не мають преюдиційний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форм-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин має бути засвідчено відповідним компетентним органом.
Введення воєнного стану на території України не свідчить про те, що боржник не може здійснювати підприємницьку діяльність та набувати кошти. Боржник не надав доказів того, що підприємництво зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом. Крім того, стягувач не перебуває у кращому становищі порівняно з боржником з огляду на запровадження в державі воєнного стану, тобто, такі обставини стосуються кожного.
Скрутне фінансове становище боржника, наявність у нього кредиторської заборгованості в істотному розмірі є результатом його господарської діяльності як самостійного суб`єкта господарювання, тому вказані обставини не є самостійними та достатніми підставами для розстрочення виконання рішення суду. 
Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішення суду. 
Винятковості випадку, з яким закон пов`язує можливість розстрочення виконання рішення суду, не встановлено.
За період перебування на розгляді суду питання щодо розстрочки виконання рішення суду боржник не вжив дій для виконання рішення. 
Підстави для задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду відсутні. 
Витрати стягувача на сплату за подання апеляційної скарги судового збору в сумі 3028,00 грн. підлягають покладенню на боржника.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити.
Ухвалу Красноокнянського районного суду Одеської області від 13 лютого 2024 року – скасувати.
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення в справі №506/691/23 за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (код ЄДРПОУ 09328601) витрати на сплату за подання апеляційної скарги судового збору в сумі 3028 грн. 00 коп. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
       Повний текст постанови складено 04 лютого 2025 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева 

Є.С.Сєвєрова