ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року	Львів	Справа № 380/9145/24 пров. № А/857/25105/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача                              Іщук Л. П.,
суддів                                                  Обрізка І. М., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року  (головуючий суддя Карп`як О.О., м. Львів) у справі № 380/9145/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить  визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області щодо виплати пенсії в неповному обсязі з 01.01.2024 року з обмеженням максимальним розміром; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням доплати за участь у бойових діях в порядку, визначеному Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-XII, з урахуванням збільшення її розміру з 01.01.2024 року та без обмеження виплати пенсії максимальним розміром. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року  в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а також не досліджено обставини, що мають значення для справи.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області проведено перерахунок та виплату пенсії без врахування виплати, встановленої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-XII з обмеженням максимального розміру. Зазначає, що замість нарахованих 35731,11 грн фактично виплачується 34164,11 грн. з січня по квітень 2024 року. Вважає, що сума пенсії з доплатою за участь у бойових діях зафіксована станом на 01.12.2023 згідно рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 у справі №380/19074/23 та не підлягає зміні, що суперечить нормам Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Відповідач письмовий відзив на апеляційну скаргу не подав.
Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої  статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України  розглядає справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ.
          Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 09 вересня 2004 року Управлінням кадрів Західного оперативного командування.
          Згідно з Перерахунком пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (пенсійна справа № 1301007757-Міноборони) Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснило перерахунок пенсії позивача із таких сум грошового забезпечення:
- посадовий оклад – 9730,00 грн;
- оклад за військовим (спеціальним) званням – 1480,00 грн;
- надбавка за вислугу років (50%) – 5605,00 грн;
Середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці, у т.ч. особи які працюють в умовах режимних обмежень -15%, надбавка за особливо важливі завдання %, премія 35 % усього 35 %.
Всього: 34291,25 грн.
В тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії – 34291,25 грн.
Основний розмір пенсії: 77% грошового забезпечення (вислуга років 29) у розмірі 26404,26 грн. З урахуванням індексації 31600, 86. З урахуванням доплати:
          Індексація базового ОСНП 2022 (26404,26*0,140): - 3696, 60 грн.
          Індексація базового ОСНП 2023 (30100, 86*0,197):- 1500, 00 грн.
          Щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ № 713 від 14.07.2021 (згідно рішення) – 2000, 00 грн.
          Вид підвищення або надбавки до пенсії:
- щомісячне підвищення до пенсії за статус учасника бойових дій в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність – 523,25 грн;
- цільова допомога учасникам бойових дій – 40,00 грн;
          Підсумок пенсії (з надбавками): 34164, 11 грн;
          З урахуванням максимального розміру пенсії: 34164, 11 грн.
Позивач вважаючи, що він має право на отримання пенсії, яку обчислено 01.03.2024 без обмеження її максимального розміру, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробітті з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-XII  (далі - Закон №3551-XII), який  введено  в дію з 01.01.1994  року, визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шановливого ставлення до них.
Згідно абзацу другого  статті 4 Закону №3551-XII  до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.
Відповідно до частини четвертої статті 12 Закону №3551-XII учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 09 вересня 2004 року та отримує щомісячне підвищення до пенсії за статус учасника бойових дій в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що не заперечується сторонами та підтверджується Перерахунком пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (пенсійна справа № 1301007757-Міноборони).
Статтею 7 Закону України “Про Державний бюджет на 2024” від 09.11.2024 №3460-ІХ визначено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить - 2361 грн.
Відповідно до пункту 8 Прикінцевих положень Закону України “Про Державний бюджет на 2024” від 09.11.2024 №3460-ІХ перерахунок пенсій, надбавок, підвищень та інших доплат до пенсії, який здійснюється з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2024 року, проводиться з 1 березня 2024 року разом із здійсненням щорічної індексації пенсій, передбаченої частиною другою статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Абзацом 1 частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Як вбачається з перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , здійсненого відповідачем на виконання рішення, станом на 01 січня 2024 року розмір спірного підвищення позивачеві було визначено у розмірі 523,25 грн.
Водночас, з протоколу масового перерахунку пенсії позивача станом на 01 березня 2024 року розмір спірного підвищення становив 590,25 грн. (2361,00 грн х 25%).
Таким чином, колегія суддів не вбачає у діях пенсійного органу протиправності, оскільки перерахунок пенсії позивача з 1 березня 2024 року був здійснений, виходячи із прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність у розмірі 2361 грн., тобто такому, що був передбачений Законом України “Про державний бюджет України на 2024 рік”.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що права позивача у нарахуванні та виплаті з 1 березня 2024 року підвищення не є порушеними, оскільки відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Також судом першої інстанції слушно зауважено, що позивачу здійснювалась виплата пенсії без обмеження максимальним розміром в розмірі 34 164,11 грн., що підтверджується протоколом перерахунку пенсії станом на 01.01.2024, а незгода позивача із розміром пенсії та, на його думку, із невиконанням рішень Львівського  окружного адміністративного суду у справах № 380/4804/22, 380/3580/23, 380/19074/23, 380/7467/24, є підставою для застосування спеціальних правових норм КАС України (ст.ст. 382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення та виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.
Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Порядок вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, встановлення судового контролю за виконанням судових рішень, а також визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, можуть бути розглянуті і вирішені судом відповідно до статей  382,  383 КАС України. 
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Решта доводів апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
При обгрунтуванні цієї постанови суд апеляційної інстанції також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доказів, які б були безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Щодо розподілу судових витрат, то такий відповідно до  ст. 139 КАС України  не здійснюється.
Керуючись ст.  311, ст.  316, ст.  321, ст.  325, ст.  328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року у справі № 380/9145/24 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	Т. І. Шинкар