УХВАЛА
30 січня 2025 року
м. Київ
справа № 295/8565/23
провадження № 51-5123ск24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду 
у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 01 липня 
2024 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року 
з доданою до неї заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, 
встановив:
Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2024 року касаційну скаргу захисника 
ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) залишено без руху і встановлено п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, з дня отримання нею копії вказаного судового рішення.
Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 09 січня 2025 року захиснику ОСОБА_4 повернуто її касаційну скаргу на підставі п. 1 
ч. 3 ст. 429 КПК у зв`язку з тим, що нею не усунуто недоліки касаційної скарги, 
яку залишено без руху, в установлений строк. 
На адресу суду від захисника ОСОБА_4 надійшла касаційна скарга від 30 грудня 2024 року на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 01 липня 
2024 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року щодо засудженого   ОСОБА_5 . У заяві від 17 січня 2025 року, доданій до касаційної скарги, захисник просить про поновлення строку на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень.
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, колегія суддів вважає, 
що у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень необхідно відмовити, а касаційну скаргу повернути захиснику у зв`язку з таким.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що насамперед забезпечується право 
на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження - у визначених законом випадках та порядку.
Відповідно до правил ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.
Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу. Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.
Порядок обчислення процесуальних строків визначено ст. 115 КПК. За ч. 4 вказаної норми процесуального закону при обчисленні строків місяцями строк закінчується 
у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.
При цьому правило початку перебігу строку на касаційне оскарження, визначене                     ст. 426 КПК, є загальним для всіх учасників кримінального провадження за винятком засудженого, який перебуває під вартою.
Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, оскаржена ухвала Житомирського апеляційного суду була проголошена 03 жовтня 2024 року. Однак, до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою захисник звернулася 17 січня 2025 року, тобто із пропуском трьохмісячного строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень, що нею не заперечується з огляду на її прохання про поновлення зазначеного строку. 
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.
В обґрунтування поважності пропуску строку на касаційне оскарження захисник вказує на те, що після отримання копії ухвали касаційного суду від 18 листопада 2024 року про залишення її первинної касаційної скарги без руху та надання їй п`ятнадцятиденного строку на усунення недоліків цієї скарги вона перебувала на відпочинку за межами України, а тому усунути недоліки у вказаний строк не могла, з огляду на що відповідно до вимог ст. 429 КПК ця скарга повинна була повернутись їй; станом на 30 грудня 
2024 року ухвалу про повернення касаційної скарги їй направлено не було, а тому вона 30 грудня 2024 року подала новий текст касаційної скарги, що не було усуненням недоліків попередньої.
Однак вказане не може бути визнане касаційним судом поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження та підставою для його поновлення з огляду на таке.
Як убачається із матеріалів провадження за касаційною скаргою, захисник 
ОСОБА_4 звернулася до суду з первинною касаційною скаргою на оскаржені судові рішення 02 листопада 2024 року, однак вказана скарга ухвалою касаційного суду від 18 листопада 2024 року була залишена без руху із наданням їй максимально можливого п`ятнадцятиденного строку для усунення зазначених у ній недоліків. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду, ОСОБА_4 особисто отримала копію ухвали касаційного суду від 18 листопада 2024 року, тобто була обізнана щодо наданого судом строку на усунення недоліків касаційної скарги. При цьому захисник жодних дій 
у межах наданого судом п`ятнадцятиденного строку, спрямованих на усунення недоліків поданої нею касаційної скарги, не вчинила, оскільки, як сама зазначає, 
не встигала цього зробити, бо перебувала на відпочинку. В ухвалі касаційного суду 
від 18 листопада 2024 року захиснику було зазначено про те, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою. Тобто захисник з огляду на зміст ухвали суду касаційної інстанції знала про те, що до суду їй необхідно звернутись саме із новим текстом касаційної скарги. Зважаючи на те, що касаційна скарга захисника була направлена нею 30 грудня 2024 року, тобто поза межами наданого судом п`ятнадцятиденного строку на усунення недоліків, суд касаційної інстанції, керуючись положеннями п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, повернув цю скаргу особі, яка її подала, з усіма доданими до неї матеріалами. 
 
Також варто зауважити, що захисник, звернувшись із новою касаційною скаргою поза межами строку на касаційне оскарження, не навела у доданій до скарги заяві жодних причин пропуску зазначеного строку, які б суд міг визнати поважними, з огляду на що підстав для поновлення їй строку на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень колегія суддів не вбачає.
Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка подала касаційну скаргу, не знайшов підстав для поновлення цього строку, касаційна скарга повертається.
У зв`язку з вищезазначеним касаційну скаргу слід повернути захиснику.
Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Відмовити захиснику ОСОБА_4 у задоволенні її заяви про поновлення строку 
на касаційне оскарження вироку Богунського районного суду м. Житомира від 01 липня 
2024 року та ухвали Житомирського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року щодо засудженого ОСОБА_5 .
Повернути захиснику ОСОБА_4 її касаційну скаргу на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 01 липня 2024 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року щодо засудженого ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Судді:
 
ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                                        ОСОБА_3