ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2025 р. 	Справа № 440/5358/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Мельнікової Л.В. ,  Бегунца А.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.11.2024, (головуючий суддя І інстанції: Л.М. Петрова) по справі № 440/5358/24
за позовом         ОСОБА_1  
до       Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області  
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
 - скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 30.04.2024 року № 202 щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробітну плату до 2000 року видану ТОВ “ПРІАП” від 18.10.2003 року та ДП “АГРОЕЛЕВАТОРБУД” від 20.11.2004;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробітну плату до 2000 року видану ТОВ “ПРІАП” від 18.10.2003 року та ДП “АГРОЕЛЕВАТОРБУД” від 20.11.2004, починаючи з моменту звернення за перерахунком, а саме з 24.04.2024 року.
В обґрунтування позову зазначив, що пенсійним орган безпідставно не здійснено перерахунок пенсії на підставі довідок про заробітку плату  з підстав не підтвердження первинними документами, оскільки вказаний період роботи підтверджується також записами трудової книжки.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.11.2024 адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 30.04.2024 року № 202 щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробітну плату № 18-10/2003 від 18.10.2003 року, за період роботи з червня 1996 року, видану Товариством з обмеженої відповідальністю “ПРІАП” та довідку про заробітну плату № 24/10/2004 від 10.11.2004 року за період роботи з жовтня 1999 року по червень 2000 року, видану Державним підприємством “Агроелеваторбуд».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з урахуванням довідок про заробітну плату від 18.10.2003 року, видану Товариством з обмеженої відповідальністю “ПРІАП” та  від 20.11.2004 року, видану Державним підприємством “Агроелеваторбуд», з 24.04.2024 року.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - відповідач) не погодившись із судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
В обґрунтування апеляції зазначає, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією, таких документів позивач не надав. Надані позивачем довідки про заробітну плату не підтверджені первинними документами. Пенсійним органом автоматично сформовано запит на перевірку довідок. Рішенням пенсійного органу зазначено, що питання врахування довідок про заробітку плату буде вирішено після надходження акту перевірки.
Позивач правом на подання відзиву не скористався.
Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1   перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує пенсію по інвалідності.
24.04.2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про здійснення перерахунку пенсії із зміною виду розрахунку та додав до неї наступні документи: довідки про заробітну плату № 18-10/2003 від 18.10.2003 року, за період роботи з червня 1996 року, видану Товариством з обмеженої відповідальністю “ПРІАП”; довідку про заробітну плату № 24/10/2004 від 10.11.2004 року за період роботи з жовтня 1999 року по червень 2000 року, видану Державним підприємством “Агроелеваторбуд».
 30.04.2024  рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області від 30.04.2024 № 202 відповідач відмовив позивачу у здійсненні йому перерахунку пенсії, так як надані довідки не підтверджені первинними документами в установленому чинним законодавством порядку. Зазначено, що питання щодо врахування довідок про заробіток № 18-10/2003 від 18.10.2023 та №24/10/2004 від 10.11.2004 буде вирішено після надходження акту перевірки.
Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач звернувся до суду з позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що  відмова в перерахунку пенсії позивачу з урахуванням довідок про заробітну плату  виданих ТОВ “ПРІАП” від 18.10.2003 року та ДП “АГРОЕЛЕВАТОРБУД” від 20.11.2004, не ґрунтується на вимогах законодавства, прийнято без урахування усіх істотних обставин, є протиправним.
Також з метою відновлення порушеного права позивача суд зобов`язав пенсійний органу  перерахувати пенсію ОСОБА_1 з урахуванням довідок про заробітну плату до 2000 року виданих 18.10.2003  ТОВ “ПРІАП” та ДП “АГРОЕЛЕВАТОРБУД” від 20.11.2004, з 24.04.2024 року.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг, врегульовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно зі ст.1 вищевказаного Закону визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону 1058-IV, Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, забезпечує збирання, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання, виплат за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом, соціальні та інші виплати, передбачені законодавством України, та інші функції, передбачені цим Законом, Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та статутом Пенсійного фонду.
Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1).
За приписами пунктів 4.1 та 4.3 Порядку №22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).
Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Положеннями статті 40 Закону 1058-IV передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Отже, з аналізу статті 40 Закону 1058-IV слідує, що за загальним правилом обчислення пенсії здійснюється за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Однак, вказане правило має виключення, коли для обчислення пенсії може бути врахований страховий стаж до 01.07.2000, а саме, у двох випадках:
- за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року довідкою про заробітну плату первинними документами;
- в разі, якщо страховий стаж починаючи 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся Головного управління Пенсійного фонду України в  Полтавській області із заявою від  24.04.2024  про здійснення перерахунку пенсії із зміною виду розрахунку, до якої додав довідки про заробітну плату:
- № 18-10/2003 від 18.10.2003 року, за період роботи з червня 1996 року, видану Товариством з обмеженої відповідальністю “ПРІАП”
-  № 24/10/2004 від 10.11.2004 року за період роботи з жовтня 1999 року по червень 2000 року, видану Державним підприємством “Агроелеваторбуд».
Рішенням пенсійного органу від 30.04.2024 № 202 відмовлено позивачу у здійсненні йому перерахунку пенсії, так як надані довідки не підтверджені первинними документами в установленому чинним законодавством порядку.
Відповідно до п. 2.1 Порядку №22-1, для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Згідно з п. 2.10 Порядку №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
Таким чином, роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період.
Водночас, обов`язковою умовою для обчислення чи перерахунку пенсії з урахування заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що  надані позивачем довідки про заробітну плату № 18-10/2003 від 18.10.2003 , № 24/10/2004 від 10.11.2004 оформлені та видані на підставі особових рахунків за 1996-2000 роках, про що в них  зазначено,  містять інформацію щодо посад ОСОБА_1 , зокрема виконавчого директора ( нак. 1/96 від 26.05.1996), (нак. 17/99 від 08.10.1999) та   юрисконсульта (нак. 38 від 12.10.1999), (нак. 63-к від 25.10.2004) відповідно.
Крім того, період роботи позивача в ТОВ "ПРАП", а також МДП " Агроелеваторбуд" підтверджується записами трудової книжки. (а.с.16)
Доводи апелянта про правомірність перевірки довідок про заробітну плату на підтвердження їх достовірності, колегія суддів зазначає, що наявність такого права у пенсійного органу не є підставою для відмови в перерахунку пенсії.  
При цьому, такі перевірки не є плановими, а тому можуть проводитись Пенсійним фондом в будь-який час. Пенсійний фонд проводить зустрічну перевірку на підставі первинних бухгалтерських документів, за результатами якої складається акт перевірки щодо достовірності довідки про заробітну плату. У разі встановлення розбіжностей у сумах з наданим документом вираховується сума надміру сплачених коштів (переплата) або ж здійснюється перерахунок пенсії з метою її підвищення.
Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ, органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також: за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Виходячи з викладеного, відповідач наділений повноваженнями щодо перевірки наданих позивачем документів. Ці повноваження можуть бути реалізовані шляхом відповідних запитів, витребування первинних документів щодо підтвердження виплаченої заробітної плати, проведення фактичних перевірок тощо.
Разом з тим, перевірка достовірності виданих документів покладається саме на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для не врахування заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.
Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року у справі №291/99/17.
Водночас, відповідачем не надано належних і допустимих доказів того, що спірний період роботи  позивача не підтверджений первинними документами .
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем безпідставно не враховано для перерахунку пенсії довідки про заробітну плату № 18-10/2003 від 18.10.2003 року, за період роботи з червня 1996 року, видану Товариством з обмеженої відповідальністю “ПРІАП” та довідку про заробітну плату № 24/10/2004 від 10.11.2004 року за період роботи з жовтня 1999 року по червень 2000 року, видану Державним підприємством “Агроелеваторбуд».
Крім того, колегія суддів зазначає, що п. 4 Додатку 7 до Порядку №22-1 передбачено, що у разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави для виплати пенсії переглядаються відповідно до Закону без урахування таких даних.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -   
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 07.11.2024 по справі № 440/5358/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	Л.В. Мельнікова    А.О. Бегунц