Номер провадження: 33/813/166/25
Номер справи місцевого суду: 504/3463/24 
Головуючий у першій інстанції Якимів А. В. 
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2025 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря Малюти Ю.С., 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 жовтня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,-
встановив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОСБ №217 від 04.08.2024 року, 03.08.2024 о 15:00 год, ОСОБА_1 перебував на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 та виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння в особливий період – воєнний стан, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 жовтня 2024 року визнано винним ОСОБА_1   у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень 00 копійок. Звільнено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від сплати судового збору на п. 12 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір".
Не погодившись з вищевказаною постановою суду, 21.10.2024 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу,у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд визнати докази по справі у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення №217 від 04.08.2024 та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявленням стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №002458 від 03.08.2024 неналежними та недопустими та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що письмові пояснення командира взводу ОСОБА_2 , як доказ на доведення вини ОСОБА_1 не можуть бути прийняті, оскільки останній перебуває у неприязних відносинах із командиром, який відкрито заявляв, що буде спеціально створювати для ОСОБА_1 проблеми та незручності з надуманих підстав. Посилання суду на те, що протокол про адміністративне правопорушення був підписаний ОСОБА_1 без зауважень не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки на момент підписання ОСОБА_1 протоколу, там були відсутні відомості про свідків, що робили даний документ недійсним. Свідки були потім дописані командиром взводу ОСОБА_3 , що свідчить про підробку ним протоколу. 
Зазначає, що Висновок огляду на стан сп`яніння складається у трьох примірниках, проте він такий примірник не отримував. Сам огляд відповідно до ст. 266-1 КУпАП є недійсним, оскільки ні відеодоказ фіксації проведення огляду чи його відмови від проходження такого огляду, ні покази свідків, які були присутні при відмові від огляду – долучено до матеріалів справи не було. При цьому, скаржник зазначає, що всі дії щодо його проходження на стан сп`яніння та оформлення протоколу ОСОБА_4 знімав на відеопристрій, але чомусь не надав його до суду. 
Таким чином, ОСОБА_1 зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОСБ №217 від 04.08.2024 та висновок щодо результатів медичного огляду № 002458 від 03.08.2024 складені з грубими порушеннями законодавства, а тому є недопустимими доказами наявності його винних дій. 
В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 21.01.2025, ОСОБА_1 не з`явився, хоча був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. 
Частиною 6 ст.294 КУпАП встановлено, що неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.
Частиною 7 ст.294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Так, ч.1 ст. 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини  в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби у нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених, частиною першою цієї статті особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягнення за такі самі порушення або в умовах особливого періоду.
За змістом ч.1 ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суддя районного суду обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП України.
Так, факт адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 в його вчиненні підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОСБ №217 від 04.08.2024, складеним старшим лейтенантом юстиції військової частини НОМЕР_1 відносно ОСОБА_1 ;
- рапортом командира взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , головним сержантом ОСОБА_3 від 03.08.2024; 
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №002458 від 03.08.2024 відповідно якого о 19:05 год 03.08.2024 ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння; 
- письмовими поясненнями командира взводу ОСОБА_5 від 24.08.2024, який вказав, що 03.08.2024 о 15:00 год. на території розташування ВЧ виявив ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, тому останнього направлено до лікарні у м. Одеса;
- поясненнями ОСОБА_6 від 25.08.2024, який вказав, що 03.08.2024 близько 15:00 год. ОСОБА_1 було виявлено з ознаками алкогольного сп`яніння на території розташування ВЧ. Останньому було запропоновано пройти огляд в медичному пункті ВЧ, на що ОСОБА_1 , відмовився, у зв`язку з чим його було направлено на огляд до лікарні у м. Одеса.
Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
У доводах апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що письмові пояснення командира взводу ОСОБА_2 , як доказ на доведення його вини не можуть бути прийняті, оскільки він перебуває із ним у неприязних відносинах, який відкрито заявляв, що буде спеціально створювати для ОСОБА_1 проблеми. 
Вищевказані доводи скаржника оцінюються апеляційним судом критично, з огляду на те, що жодних доказів на підтвердження неприязних стосунків із командиром, матеріали справи не містять.  В апеляційній скарзі також не зазначено, у чому полягають такі неприязні стосунки, та як вони могли вплинути на притягнення його до адміністративної відповідальності.
Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість командира військової частини НОМЕР_1 у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Доводи скарги також обґрунтовані тим, що судом невірно було встановлено, що ОСОБА_1 без зауважень підписав протокол про адміністративне правопорушення, оскільки у своїй заяві до суду від 03.09.2024 він зазначав, що на момент підписання ним протоколу, в ньому були відсутні відомості про свідків. Свідки були потім дописані командиром взводу ОСОБА_3 , що свідчить про підробку ним протоколу. 
З наявного у матеріалах справи оригіналу протоколу про адміністративне правопорушення серії ОСБ №217 від 04.08.2024, вбачається, що факт вчиненого правопорушення підтверджують свідки: 1. ОСОБА_6 та 2. ОСОБА_7 (а.с. 1-3). в той час, у копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ОСБ №217 від 04.08.2024, яка долучена ОСОБА_1 до свої заяви від 03.09.2024 до суду вбачається, що графа «факт вчиненного правопорушення підтверджують свідки» - такі відомості відсутні (а.с. 28-29 зворот). 
Однак пересвідчитися в причинах відсутності у долученій копії протоколу відомостей про свідків суд позбавлений можливості, та викладене не виключає наявності події та складу правопорушення кваліфікованого ч. 3 ст. 172-20 КУПАП в діях ОСОБА_1 .
Із матеріалів справи слідує, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОСБ №217 від 04.08.2024 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП (зміст протоколу про адміністративне правопорушення) щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення. 
Безпідставними є і твердження скаржника про те, що огляд на стан сп`яніння відповідно до ст. 266-1 КУпАП є недійсним, оскільки ні відеодоказ фіксації проведення огляду чи його відмови від проходження такого огляду, ні покази свідків, які були присутні при відмові від огляду – долучено до матеріалів справи не було. При цьому, як зазначає скаржник, всі дії щодо його проходження на стан сп`яніння та оформлення протоколу ОСОБА_4 знімав на відеопристрій, який не був наданий до суду. 
Так, відповідно до статті 266-1 КУпАП, застосування технічних засобів відеозапису або залучення двох свідків під час проведення огляду, здійснюється тільки у випадку, коли огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, проводить уповноважена на те посадова особа із використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
У даній справі огляд на стан алкогольного сп`яніння   ОСОБА_1   проводив не посадова особа військової служби правопорядку, а лікар-фельдшер КНП «ООМЦПЗ» ООР, а отже були відсутні підстави для застосування технічних засобів відеозапису або залучення двох свідків.
Будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять, а тому, доводи апеляційної скарги є непереконливими.
Відтак, доводи ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і безпідставними. 
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Відповідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 жовтня 2024 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя 
       Одеського апеляційного суду                                         Є.С. Сєвєрова