УХВАЛА
 
18 грудня 2024 року                                                 
м. Київ
 
справа № 466/5784/23
провадження № 61-15900ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду м. Львова 
від 22 лютого 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду 
від 17 вересня 2024 року у справі за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: служба у справах дітей Саксаганської районної 
у місті ради м.Кривий Ріг, орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: треті особи: служба у справах дітей Саксаганської районної 
у місті ради м.Кривий Ріг, орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 17 вересня 2024 року, позов ОСОБА_3 задоволено.
 
Позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 усіх видів доходів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 червня 
2023 року, дня звернення до суду, і до досягнення дитиною повноліття.
 
29 листопада 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Губар А. Л., через підсистему «Електронний суд», звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 лютого 
2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 вересня 2024 року, 
у якій представник заявниці, посилаючись на неправильне судами попередніх інстанцій норма матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова 
від 22 лютого 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду 
від 17 вересня 2024 року і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. 
 
Касаційна скарга на вищевказані судові рішення надійшла з пропуском строку 
на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.
 
У касаційній скарзі порушено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, яке мотивоване тим, що строк пропущений 
з поважних причин, оскільки у встановлений законодавством строк представник заявниці вперше звернувся до Верховного Суду із касаційної скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 лютого 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 вересня 2024 року, проте ухвалою Верховного Суду від 26 листопада 2024 року касаційну скаргу було повернуто. Оскільки перестали існувати обставини, що стали підставою для повернення касаційної скарги, представник заявниці повторно звернувся з касаційною скаргою.
 
Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску 
з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій 
статті 394 цього Кодексу.
 
Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належному судовому процесі.
Одним із визначальних критеріїв для прийняття судом рішення про поновлення 
чи непоновлення строку є досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами окремої особи. Дотримання строків стосується всіх учасників спору, які мають право на справедливий суд.
 
Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень та додані до касаційної скарги матеріали, колегія суддів вважає, що наявні підстави для поновлення цього строку, оскільки причини його пропуску є поважними, зокрема, касаційна скарга, після її повернення, повторно подана в нетривалий проміжок часу з урахуванням зазначених причин повернення.
 
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
 
Підстави для відмови у відкритті касаційного провадження або повернення касаційної скарги відсутні.
 
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, 
суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв 
чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
 
У касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку).
 
Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи 
з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Губар Антон Леонідович, про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 ,  строк на касаційне оскарження рішення Шевченківського районного суду 
м. Львова від 22 лютого 2024 року та постанови Львівського апеляційного суду 
від 17 вересня 2024 року.
 
Відкрити касаційне провадження у справі.
 
Витребувати з Шевченківського районного суду м. Львова цивільну справу 
№ 466/5784/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: служба у справах дітей Саксаганської районної у місті ради м. Кривий Ріг, орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
 
Учасникам справи надіслати копію цієї ухвали.
 
Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який 
за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                            В. В. Сердюк
 
С. О. Карпенко
 
І. М. Фаловська