Справа № 161/698/25  Провадження №33/802/219/25 	Головуючий у 1 інстанції:Гринь О. М. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судових засідань Таровської А.А., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Каліщук Л.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 лютого 2025 року, 
В С Т А Н О В И В 
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 01 січня 2025 року о 01 год 19 хв, на пр. Відродження, 39 у м. Луцьку, керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN GOLF» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі – ПДР). 
Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив її скасувати, як незаконну та необґрунтовану через порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує, що поліцейськими порушено процедуру його огляду на стан сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП, попри його бажання та готовність пройти додатковий огляд в медичному закладі, його туди поліцейськими доставлено не було. Попередньо, перед проходженням огляду на місці зупинки транспортного засобу, користувався спиртовмісним освіжувачем ротової порожнини, що підтверджує лабораторне дослідження крові, яким не виявлено алкоголю в його організмі, що безпідставно не було взято до уваги судом. Усі документи у справі ним підписувались у поспіху, без ознайомлення з їх змістом. У зв`язку із цим, просить постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 лютого 2025 року скасувати., провадження у даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`яку із відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП., 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Каліщук Л.Г., які подану апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити, доходжу такого висновку.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом було дотримано. 
Згідно із п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення зазначеного пункту Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП.
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Іструкції). 
У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення,  проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Так факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема, наявними у ній доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 209884 від 01 січня 2025 року, за змістом якого перший керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксовано ознаки такого стану: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мовлення; роздруківкою результату тесту газоаналізатора «Alcotestr Drager 6820» від 01 січня 2025 року із результатом – 2, 02 ‰,якою установлено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння; довідкою старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП у Волинській області ДПП старшого лейтенанта поліції Іванни РОДЗІНСЬКОЇ про відсутність повторності вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та отримання посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 11 листопада 2006 року (категорія В), що цілком підставно враховано судом при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, а також відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського який,з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є незалежним від будь-якого суб`єктивного сприйняття належним, допустимим та достатнім доказом його вини.
Зазначені докази у їх сукупності та взаємозв`язку, цілком обґрунтовано взяті до уваги судом, і протилежного, при перевірці доводів апеляційної скарги, не установлено. 
Не убачаються спроможними доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.
Як стверджується відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського, після проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу, йому було роз`яснено про можливість проходження такого огляду у медичному закладі, у разі незгоди із результатом. Спочатку ОСОБА_1 погодився їхати у лікарню проте, у подальшому, достатньо чітко та однозначно висловив свою згоду із результатом огляду, після чого підписав акт огляду на стан сп`яніння, у зв`язку із цим, у найближчий медичний заклад його доставлено не було.
Відтак, процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання, стверджується сукупністю належних та допустимих доказів, наявних у матеріалах справи.
Із цього відео також видно, що на документах, які містяться у матеріалах справи, усі підписи ОСОБА_1 проставлялись добровільному, у невимушеній обстановці, без жодного примусу на вчинення будь-яких дій. Очевидно, він розумів, що саме підписує та не був позбавлений можливості знайомитись із їх змістом. 
Як слушно зазначено судом, безпосередньо на місці вчиненого, ОСОБА_1 визнав факт вживання алкоголю, проте про користування спиртовмісним освіжувачем повітря, нікому із поліцейських не повідомляв. Така версія щодо обставин вчиненого виникла під час судового розгляду даної справи, тому правильно оцінена судом як намагання спотворити дійсні фактичні обставини вчиненого. Водночас, чинним законодавством, загалом, заборонено керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і, при цьому, немає ніякого значення які види речовин попередньо вживались особою - водієм транспортного засобу.
Місце вчинення даного правопорушення – пр. Відродження, 39, м. Луцьк зафіксовано на нагрудних камерах поліцейських, як найближчої географічної прив`язки до місця події.
Отже, факт керування  ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є правильно установлений поліцейськими та підтверджений судом.
Не спростовує таких висновків і відповідь КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька" Волинської обласної ради про те, що 01 січня 2025 року о 02 год 20 хв у ОСОБА_1 було взято забір крові, за результатами дослідження якої алкоголю у його крові не виявлено.
При оцінці даного доказу, судом слушно зазначено про те, що о 02 год 17 хв ОСОБА_1 ще був присутній на місці події, спілкуючись із поліцейськими. Відтак, фактично за 3 хвилини, він не мав об`єктивної можливості прибути у медичних заклад та здійснити відповідні маніпуляції по здачі крові. 
В контексті положень ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами такого огляду, проводиться у присутності поліцейського. 
Відтак, правові підстави для здачі ним крові, який не був потерпілим у дорожньо-транспортній пригоді, медичної допомоги не потребував, працівниками поліції на такий огляд не направлявся, оскільки погодився із його результатами на місці зупинки транспортного засобу під його керуванням у присутності поліцейського – об`єктивно відсутні. 
Усе вищезазначене у своїй сукупності та взаємозв`язку є свідченням його неналежності та недопустимості як доказу, а також правильності висновків суду щодо наявності у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення, суд першої інстанції врахував фактичні обставини вчиненого та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Ураховуючи вищезазначене та зібрані у справі докази, яким суд першої інстанції дав правильну правову оцінку, доходжу висновку про законність оскаржуваної постанови судді від 18 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та відсутність підстав для задоволення поданої ним апеляційної скарги, з наведених у ній мотивів
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, 
                                П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 лютого 2025 року стосовно нього - без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: