У Х В А Л А
 
10січня 2025 року
м. Київ
 
справа № 127/34793/23
провадження № 61-16807ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лавренчука Андрія Сергійовича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 серпня 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 20 листопада 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики (розпискою) 
від 23 жовтня 2023 року в розмірі 150 000,00 дол. США та судовий збір.
30 серпня 2024 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики (розпискою) від 23 жовтня 2023 року в розмірі 150 000,00 дол. США.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
20 листопада 2024 року постановою Вінницького апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 серпня 2024 року залишено без змін.
11 грудня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Лавренчук А. С. засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 серпня 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 20 листопада 2024 року, в якій просить їх скасувати, справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суди не врахували правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року в справі 
№ 723/304/16-ц, у постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 рок в справі 
№ 344/16307/15, від 22 серпня 2019 року в справі № 369/3340/16, від 14 липня 2021 року в справі № 750/2316/19, , що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України, особа, яка подала касаційну скаргу, вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо того, чи допускає правова конструкція статті 545 Цивільного кодексу України наявність двох оригінальних однакових примірників розписки, оскільки для кредитора (позикодавця) оригінал розписки надає право вимоги, а для боржника (позичальника) - підтвердження виконання зобов`язання за договором позики, тобто для кожної із сторін створює протилежні (взаємовиключні) наслідки, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктом 4 частини третьої статті 411 ЦПК України, заявник вказує, що суди встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження в справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Лавренчука Андрія Сергійовича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 серпня 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 20 листопада 2024 року.
Витребувати з Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу 
№ 127/34793/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.
Надіслати учасникам справи копію ухвали про відкриття касаційного провадження, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                 О. М. Ситнік
                                                                                                             В. М. Ігнатенко
                                                                                                             І. М. Фаловська