СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року                           м. Харків                        Справа № 922/3500/24  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя  Россолов В.В. ,

за участю секретаря судового засідання , Погребняк А. М., 
за участі представників сторін: 
від відповідача, Дикань О. М. ,
від позивача , не прибули , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу  позивача, за вх. №47 Х/1 на  рішення  господарського суду Харківської області від 10.12.24  (повний текст складено           17.12.24, суддя Н.С. Добреля )          у справі № 922/3500/24 
за позовом Комунального підприємства Полтавської обласної ради "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ" , 
до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ,
про визнання недійсним та скасування рішення 

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Полтавської обласної ради «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ»  звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою  до Антимонопольного комітету України в особі Східного міжобласного територіального відділення, в якій просила суд визнати недійсним та скасувати рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.07.2024 №70/122-р/к у справі №1/02-88-23 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.10.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі №922/3500/24.
Господарським судом Харківської області від 10.12.2024 р. прийнято рішення у справі № 922/3500/24,  яким у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Не погодившись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Комунальне підприємство  Полтавської обласної ради   «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Вважає, що рішення по справі прийнято з порушенням норм матеріального права без урахування усіх обставин справи. Зокрема посилається, що судом першої інстанції рішення по справі прийнято з порушенням норм матеріального права, а саме,  приписів  статей 50, 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та п.4 Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002р. Апелянт наполягає, що виключення пункту 7.13 з «Правил приймання стічних вод систем централізованого водовідведення м.Полтави» позбавляє, по-перше, здійснення необхідного контролю за якістю стічних вод підприємств споживачів. Крім того наголошує, що оскільки саме на позивача покладений  обов`язок здійснення контролю за якістю стічних вод, пункт 7.13 «Правил приймання стічних вод систем централізованого водовідведення м.Полтави» сформульовано саме так.  Стверджує, що позивач не може бути монополістом у сфері здійснення лабораторних досліджень. Відтак у відповідача не було достатніх   правових підстав визначати позивача як монополіста у сфері послуги по виконанню аналізів стічних вод.
Для розгляду справи шляхом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача , на   рішення   Господарського суду Харківської області від 10.12.24   у справі №922/3500/24   , встановлено учасникам справи строк до 31.01.2025 включно для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання (доданих до них документів) іншим учасникам справи.
Витребувано матеріали справи   №922/3500/24   з   Господарського суду Харківської області.
31.01.2025 від відповідача по справі через систему  Електронний суд надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просили рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.01.2025 р. розгляд справи призначено на 13.02.2025 р.
У судовому засіданні, яке відбулося  13.02.2025  приймав участь представник відповідача, який просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Від позивача по справі ( заявника апеляційної скарги) надійшло клопотання  про розгляд справи без участі його представників.
Відповідно до приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. ( ч.1 ст.270 ГПК України)
Заслухавши доповідь головуючого по справі ( суддю доповідача), дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права судова колегія зазначає наступне.
Судом першої інстанції встановлено такі обставини справи.
Рішенням адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України "Про   порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" від 24.07.2024 №70/122-р/к у справі №1/02-88-23 (далі - Рішення) постановлено:
1) визнати, що КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ" протягом періоду з 16.12.2021 по 31.12.2021, 2022   2023 років, січня   червня 2024 та станом на липень 2024 займає монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з централізованого водовідведення в межах території м. Полтава, на якій розташована система централізованого водовідведення, що перебуває на балансі КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ"   із часткою 100 %, оскільки у нього на цьому ринку не має жодного конкурента.
2) визнати дії КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ", які полягають у включенні до пункту 7.13. Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Полтава, затверджених рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 16.12.2021 №283 "Про затвердження Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Полтава", вимоги щодо проведення аналізу арбітражної проби стічних вод за ініціативою споживача у лабораторії КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ", порушенням законодавства про   захист економічної конкуренції, передбаченим частиною першою статті   13, пунктом 2 статті   50 Закону України "Про захист економічної конкуренції",   у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з централізованого водовідведення, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.
3) за порушення, наведене в пункті 2 резолютивної частини цього рішення, накласти на КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ" штраф у розмірі 68.000,00 грн.
4) зобов`язано КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ" припинити порушення, наведене в пункті 2 резолютивної частини цього рішення, про що в 2-місячний строк з дня отримання рішення повідомити Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України із наданням копій підтверджуючих документів.
В мотивувальній частині Рішення адміністративною колегією Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі Колегія) зазначені такі фактичні обставини та висновки, зокрема, Рішенням встановлено наступне:
- відповідачем є суб`єкт господарювання - КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ";
- КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ" здійснює господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення відповідно до ліцензії, виданої на підставі рішення НКРЕКП від 18.05.2012 №18 (переоформлена рішенням від 08.12.2016 № 2136);
- КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ" у розумінні   статті 1 Закону України "Про природні монополії"   є суб`єктом природних монополій;
- об`єктом аналізу є послуги з централізованого водовідведення;
- послуги з централізованого водовідведення є товаром щодо якого визначається монопольне (домінуюче) становище КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ";
- внаслідок технологічних особливостей централізованого водовідведення конкуренція на ринку послуг відсутня; послуги за споживчими властивостями не мають товарів-замінників;
- територіальними (географічними) межами ринку послуг є територія м. Полтава в   межах розташування системи централізованого водовідведення, що перебуває на балансі КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ";
- часовими межами ринку послуг визначено період з 16.12.2021 по 31.12.2021, 2022 - 2023 та січень   червень 2024;
- основним бар`єром вступу на ринок послуг є обмеження, пов`язане з необхідністю мати в наявності технічні засоби, включаючи мережі, споруди, устаткування (пристрої), для централізованого водовідведення, що пов`язані єдиним технологічним процесом;
- нормами діючого законодавства визначено право споживача проводити аналізи арбітражних проб стічних вод у незалежних лабораторіях, що здійснюють свою діяльність   у цій галузі відповідно до вимог   Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність"   у разі незгоди споживача з результатами даних лабораторії виробника щодо якості стічних вод згідно з аналізом контрольної проби, за результатами якого зроблено висновок про наявність у стічних водах споживача перевищень ДК забруднюючих речовин;
- зі змісту пункту 7.12 Правил приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м. Полтава, затверджених Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 16.12.2021 №283, зокрема вбачається, що арбітражна проба зберігається в лабораторії КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ", тоді як арбітражні проби зберігаються виробником та споживачем;
- згідно з пунктом 7.13. Правил, зокрема, у разі незгоди з результатами даних лабораторії виробника або у випадку розходження результатів аналізів між лабораторіями за ініціативою споживача проводиться аналіз арбітражної проби у присутності обох сторін в лабораторії виробника. В той же час, нормами діючого законодавства визначено, що у разі незгоди споживача з результатами даних лабораторії виробника щодо якості стічних вод згідно з аналізом контрольної проби споживач має право звернутися до незалежної лабораторії, що здійснює свою діяльність у цій галузі   відповідно до вимог   Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", для проведення аналізу арбітражних проб стічних вод.
При прийнятті оскаржуваного Рішення Колегія дійшла наступних висновків:
- протягом періоду з 16.12.2021 по 31.12.2021, 2022 - 2023 років, січня - червня 2024 та станом на липень 2024 КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ" займає монопольне (домінуюче) становище на ринку Послуг в межах території м. Полтава, на якій розташована система централізованого водовідведення, що перебуває на балансі КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ", із часткою 100 %, оскільки у нього на цьому ринку не має жодного конкурента.
- дії КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ", яке протягом періоду з 16.12.2021 по 31.12.2021, 2022 - 2023 років, січня - червня 2024 та станом на липень 2024 займає монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг у межах території м. Полтава, на якій розташована система централізованого водовідведення, що перебуває на балансі КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ", щодо включення до пункту 7.13. Місцевих правил вимоги про проведення аналізу арбітражної проби стічних вод за ініціативою споживача у лабораторії КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ".
На думку позивача, відповідачем при прийнятті Рішення неповно з`ясовані обставини справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права. Зазначає, що проба для підприємства, яка була відібрана одночасно з іншими пробами, направляється споживачем до незалежної лабораторії без присутності представників позивача. Позивач не може бути впевнений у тому, що це саме та паралельна проба, а тому для вирішення розбіжностей необхідно дотримуватися Правил приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м. Полтава, затверджених Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 16.12.2021 №283. Таким чином, у діях відповідача відсутні будь-які порушення законодавства про захист економічної конкуренції.
Стверджує, що відповідач з метою визначення монопольного (домінуючого) становища неправильно встановив об`єкт аналізу (послуги з централізованого водовідведення), оскільки об`єктом аналізу в даному випадку мали б бути послуги по виконанню аналізів стічних вод. Позивач не може бути монополістом у сфері здійснення лабораторних досліджень, відтак у відповідача не було достатніх підстав визначати позивача як монополіста у сфері послуги по виконанню аналізів стічних вод, що призвело до неправильного визначення товарних меж ринку та прийняттю Рішення.
Як зазначалося вище, рішенням по справі у задоволенні позовних вимог було відмовлено.
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність  підстав для задоволення позовних вимог з огляду на нижче викладене.
Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. ( ст. 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»)
Основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики, зокрема, в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції. ( ст. 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»)
Пунктом 11 частини першої   статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлено, що  у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб`єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження).
За результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо. ( ст. 48 Закону України « Про захист економічної конкуренції»)
Згідно з частиною першою   статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції»   заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.
Як убачається з матеріалів справи, Рішення Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення  Антимонопольного комітету України  від 24.07.2024 р.  за № 70/122-р/к у справі 1/02-88-23  було отримано позивачем 30.07.2024, що підтверджується вхідним штампом КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ". 
З  позовної заявою позивач звернувся до Господарського суду Харківської області 28.09.2024 (надіслано засобами поштового зв`язку), тобто в межах двомісячний строку, встановленого частиною першою   статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції".
Як зазначалося вище, рішенням по справі суд першої інстанції  відмовив у  задоволенні позовних вимог  повністю.
Судова колегія  з цього  приводу зазначає наступне.
Порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання монопольним (домінуючим) становищем. ( ч.1 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції)  
Суб`єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо: на цьому ринку у нього немає жодного конкурента; не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб`єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар`єрів для доступу на ринок інших суб`єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин. ( ст. 12 Закону України «Про захист економічної конкуренції) 
Монопольним (домінуючим) вважається становище суб`єкта господарювання, частка якого на ринку товару перевищує 35 відсотків, якщо він не доведе, що зазнає значної конкуренції.
Установлення монопольного (домінуючого) становища суб`єкта (суб`єктів) господарювання включає застосування як структурних, так і поведінкових показників, що характеризують стан конкуренції на ринку. При цьому застосування структурних показників зумовлюється встановленням об`єкта аналізу, визначенням товарних, територіальних (географічних), часових меж ринку на підставі інформації, яка може бути використана для визначення монопольного (домінуючого) становища.
Як правильно зазначив  суд першої інстанції,  обов`язок з доведення в суді факту зайняття суб`єктом господарювання монопольного (домінуючого) становища на ринку покладається на Антимонопольний комітет України або його територіальне відділення, яке є стороною у справі. 
Проте,  за змістом    статті 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції"   суб`єкт господарювання, який заперечує зайняття ним монопольного (домінуючого) становища на ринку товару, має довести, що він зазнає значної конкуренції.
Частиною першою   статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції»   передбачено, що зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб`єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.
Порядок визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку регулюється Методикою визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку, яка була розроблена відповідно до Закону України «Про захист економічної конкуренції» та Закону України «Про Антимонопольний комітет України». 
Пунктами 2.1 та  2.2 Методики встановлено, що  визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання може включати в себе такі дії: встановлення об`єктів аналізу щодо визначення монопольного (домінуючого) становища, а саме суб`єкта господарювання (групи суб`єктів господарювання), конкретного товару (продукції, роботи, послуги), який випускається, постачається, продається, придбавається (споживається, використовується) цим (цими) суб`єктом (суб`єктами) господарювання.
Складання переліку товарів (робіт, послуг), щодо яких має визначатися монопольне (домінуюче) становище суб`єкта господарювання і які мають ознаки одного товару, товарної групи. Складання переліку основних продавців (постачальників, виробників), покупців (споживачів) товарів (товарних груп). Визначення товарних меж ринку. Визначення територіальних (географічних) меж ринку. Встановлення проміжку часу, стосовно якого має визначатися становище суб`єктів господарювання на ринку - визначення часових меж ринку. Визначення обсягів товару, який обертається на ринку. Розрахунок часток суб`єктів господарювання на ринку. Складання переліку продавців (постачальників, виробників), покупців (споживачів) товару (товарної групи) - потенційних конкурентів, покупців, які можуть продавати (постачати, виробляти), придбавати (споживати, використовувати) той самий або/та аналогічний товар (товарну групу) на ринку. Визначення бар`єрів вступу на ринок та виходу з ринку для суб`єктів господарювання, які продають (постачають, виробляють), придбавають (споживають, використовують) або можуть продавати (постачати, виробляти), придбавати (споживати, використовувати) той самий або/та аналогічний товар (товарну групу) на ринку. Встановлення монопольного (домінуючого) становища суб`єкта (суб`єктів) господарювання на ринку.
Етапи визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання, їх кількість та послідовність проведення, передбачені пунктом 2.1 Методики, можуть змінюватися залежно від фактичних обставин, зокрема особливостей товару, структури ринку, обсягів наявної інформації щодо ринку тощо.
Установлення монопольного (домінуючого) становища суб`єкта (суб`єктів) господарювання включає застосування як структурних, так і поведінкових показників, що характеризують стан конкуренції на ринку. При цьому застосування структурних показників зумовлюється встановленням об`єктів аналізу, визначенням товарних, територіальних (географічних), часових меж ринку тощо на підставі інформації, що може бути використана для визначення монопольного (домінуючого) становища.
Відповідно до пункту 5.1. Методики товарні межі ринку визначаються шляхом формування групи взаємозамінних товарів (товарних груп), у межах якої споживач за звичайних умов може легко перейти від споживання одного товару до споживання іншого.
Пунктами 6.1., 6.2. Методики унормовано, що територіальні (географічні) межі ринку певного товару (товарної групи) визначаються шляхом установлення мінімальної території, за межами якої з точки зору споживача придбання товарів (товарної групи), що належать до групи взаємозамінних товарів (товарної групи), є неможливим або недоцільним.
При визначенні товарних меж ринку Методичні рекомендації застосовують також "вимогу найменшої величини" - критерій визначення розмірів меж ринку, виходячи з найменшого набору товару у найменших територіальних (географічних) межах, у яких може існувати самостійний ринок товару, на якому задовольняється відповідний попит певної сукупності споживачів.
Відповідно до пункту 7.1 Методики часові межі ринку визначаються як проміжок часу (як правило - рік), протягом якого відповідна сукупність товарно-грошових відносин між продавцями (постачальниками, виробниками) і споживачами утворює ринок товару із сталою структурою.
Згідно з пунктами 9.2., 9.3. Методики бар`єрами для вступу потенційних конкурентів на відповідний ринок є: обмеження за попитом, пов`язані з високою насиченістю ринку товарами (товарними групами) та низькою платоспроможністю покупців; адміністративні обмеження; економічні та організаційні обмеження; екологічні обмеження; нерозвиненість ринкової інфраструктури; інші обмеження, що спричиняють суттєві витрати, необхідні для вступу на певний ринок товару (товарної групи).
Наявність хоча б одного бар`єру вступу на ринок, що не може бути подоланий суб`єктом господарювання протягом 1-2 років унаслідок неможливості компенсації за цей час витрат, необхідних для вступу на ринок, розглядається як ознака того, що суб`єкт господарювання не є потенційним конкурентом.
Верховний Суд  у своїх постановах, зокрема у  постанові від 10.09.2020 у справі №910/23375/17 та у постанові від 01.10.2020 у справі №908/540/19. неодноразово наголошував на тому, що на АМК або його територіальне відділення, яке є стороною у справі, крім того, що покладено обов`язок з доведення у суді факту зайняття суб`єктом господарювання монопольного (домінуючого) становища на ринку також покладено обов`язок доведення наявності у діях суб`єкта господарювання зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, оскільки саме по собі займання монопольного (домінуючого) становища суб`єктом господарювання на ринку не підтверджує його зловживання та не може бути підставою для притягнення до відповідальності, зокрема, у вигляді накладення штрафу відповідно до   статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції".
Таким чином, під час вирішення спорів про скасування рішень АМК щодо порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого статтями   12   та   13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", та накладення штрафу за відповідне порушення, господарським судам необхідно здійснити перевірку та надати належну оцінку доводам кожної зі сторін у справі не лише щодо наявності чи відсутності монопольного (домінуючого) становища суб`єкта господарювання на ринку, а й наявності чи відсутності факту зловживання ним таким становищем.
При цьому, рішення АМК має бути максимально вичерпним, ґрунтовним, повинно розкривати заявникові мотиви його ухвалення, підхід до визначення меж обґрунтованості рішення АМК має бути аналогічним тому, який застосовується, зокрема, самими судами у прийнятті судових рішень. 
З оскаржуваного  позивачем Рішення  убачається,  що в основу висновку Колегії про те, що КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ" займає монопольне (домінуюче) становище на   ринку покладено наступне.
Об`єкт аналізу щодо визначення монопольного (домінуючого) становища (пункт 3.1. Методики):
-   об`єктом аналізу є КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ" (суб`єкт господарювання, який надає послуги з централізованого водовідведення). Об`єктом аналізу є послуги з централізованого водовідведення (далі - Послуги)
Визначення переліку товарів та основних продавців, покупців цих товарів, щодо яких має визначатися монопольне (домінуюче) становище (пункт 4.1. Методики):
- послуги є товаром, щодо якого визначається монопольне (домінуюче) становище КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ";
- споживачами Послуг є, зокрема юридичні особи незалежно від форм власності та відомчої належності, фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність і взяті на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно   ПК України, які використовують воду (у тому числі питну) для виробництва товарів та надання послуг та скидають стічні води до систем централізованого водовідведення або безпосередньо у очисні споруди системи централізованого водовідведення КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ".
Визначення товарних меж ринку (пункти 5.1.-5.3. Методики):
- внаслідок технологічних особливостей централізованого водовідведення, конкуренція на ринку Послуг відсутня. Послуги за споживчими властивостями не мають товарів-замінників. Таким чином   товарними межами ринку є Послуги, які не мають товарів-замінників.
Визначення географічних меж ринку (пункт 6.1. Методики):
- територіальними (географічними) межами ринку Послуг є територія м. Полтава в межах розташування системи централізованого водовідведення, що перебуває на балансі КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ".
Проміжок часу, стосовно якого має визначатися становище суб`єктів господарювання на ринку   часові межі ринку (пункт 7.1. Методики):
- часовими межами ринку Послуги визначено період з 16.12.2021 по 31.12.2021, 2022 - 2023 та січень - червень 2024. В зазначений період КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ" є єдиним суб`єктом господарювання, яке надає Послуги у визначених територіальних межах.
Визначення бар`єрів для вступу на ринок (пункт 9.2. Методики):
- ринок Послуг перебуває у стані природної монополії, а КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ"   є суб`єктом природних монополій. При цьому, ведення господарської діяльності із надання Послуг потребує отримання ліцензії.   Основним бар`єром вступу на ринок Послуг є обмеження, пов`язане з необхідністю мати в наявності технічні засоби, включаючи мережі, споруди, устаткування (пристрої), для централізованого водовідведення, що пов`язані єдиним технологічним процесом.
Таким чином, здійснюючи розгляд справи №1/02-88-23 Колегія відповідно до вимог Методики чітко визначила об`єкти аналізу щодо визначення монопольного (домінуючого) становища, зокрема, об`єкт, товар, товарні межі ринку, географічні межі ринку, тощо.
З урахуванням встановлених під час розгляду справи №1/02-88-23 обставин Колегія в своєму Рішенні дійшла висновку про те, що КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ" протягом періоду з 16.12.2021 по 31.12.2021, 2022   2023 років, січня   червня 2024 та станом на липень 2024 займає монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з централізованого водовідведення в межах території м. Полтава, на якій розташована система централізованого водовідведення, що перебуває на балансі КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ"   із часткою 100 %, оскільки у нього на цьому ринку не має жодного конкурента.
З огляду на наведене, судова колегія приходить до висновку про те, що матеріалами справи підтверджений факт монопольного (домінуючого) становища КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ" на ринку послуг саме з централізованого водовідведення, як такого, що не має жодного конкурента з часткою в 100%.
В свою чергу позивач ( апелянт) не надав доказів факту відсутності у нього монопольного домінуючого становища на досліджуваному Відділенням в межах справи № 1/02-88-23 ринку.
Рішенням Колегії  також було встановлено зловживання КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ" монопольним (домінуючим) становищем на ринку.
Діяльність у сфері надання послуг з централізованого водовідведення регулюється, зокрема,   Законами України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення»    «Про водовідведення та очищення стічних вод»,  а також Правилами приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення затвердженими   Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 №316   (далі - Правила №316).
Відповідно до положень   статті 13 Закону України "Про водовідведення та очищення стічних вод"   (набрав чинності 07.08.2023) Місцеві правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення населеного пункту встановлюють вимоги до приймання стічних вод населеного пункту.
Місцеві правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення населеного пункту розробляються на підставі та з урахуванням вимог правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативне скидання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.
Згідно з пунктом 4 Розділу I Правил №316 на підставі цих Правил виконавець розробляє місцеві Правила приймання, в яких враховують місцеві особливості приймання та очищення стічних вод, а також визначають ДК забруднюючих речовин, що можуть скидати до системи централізованого водовідведення.
Місцеві правила приймання затверджуються органами місцевого самоврядування та є обов`язковими для виконавців та споживачів.
Рішенням Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 16.12.2021 №283 затверджені Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення в м. Полтави в новій редакції (далі - Місцеві правила).
Відповідно до пункту 1.3. Місцевих правил ці правила поширюються на КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ" та юридичних осіб незалежно від форм власності та відомчої належності, фізичних осіб   підприємців, фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність і взяті на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з   Податковим кодексом України, які скидають стічні води до систем централізованого водовідведення міста Полтава або безпосередньо у каналізаційні очисні споруд (споживачі).
Таким чином,  Місцеві правила є обов`язковими для виконання КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ" та споживачами.
Відповідно до пункту 7.4 Місцевих правил споживачі, які скидають стічні води до системи централізованого водовідведення або безпосередньо на каналізаційні очисні споруди виробника, повинні забезпечити можливість проведення виробником у будь-який час доби контролю за скидом стічних вод.
Пунктом 7.12. Місцевих правил визначено, що за призначенням проби поділяються на контрольні, проби для споживача та арбітражні, які відбираються одночасно. Проби для підприємства та арбітражні проби відбираються на вимогу споживача. Арбітражна проба маркується і опечатується виробником   і зберігається в холодильній шафі лабораторії Водоканалу сім діб з моменту відбору. Аналіз проводиться лише стосовно інгредієнтів, по яких виникли розбіжності між результатами аналізів Водоканалу та підприємства.
Зі змісту пункту 7.12. Місцевих правил, зокрема вбачається, що арбітражна проба зберігається в лабораторії Водоканалу, тоді як згідно з пунктом 9 розділу VI Правил №316 арбітражні проби зберігаються виробником та споживачем.
Окрім цього, згідно з пунктом 7.13. Місцевих правил, зокрема у разі незгоди з результатами даних лабораторії виробника або у випадку розходження результатів аналізів між лабораторіями за ініціативою споживача проводиться аналіз арбітражної проби у присутності обох сторін   в лабораторії виробника.
В той же час, нормами діючого законодавства, а саме пунктом 9 розділу VI Правил №316 визначено, що у разі незгоди споживача з результатами даних лабораторії виробника щодо якості стічних вод згідно з аналізом контрольної проби споживач має право звернутися до незалежної лабораторії, що здійснює свою діяльність у цій галузі відповідно до вимог   Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», для проведення аналізу арбітражних проб стічних вод.
Враховуючи встановлені обставини, Колегією в Рішенні зазначено, що визначена Місцевими правилами умова, що у разі незгоди з результатами даних лабораторії Виробника або у випадку розходження результатів аналізів між лабораторіями аналіз арбітражної проби стічних вод за ініціативою споживачів проводиться в лабораторії КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ" може призвести до ущемлення інтересів споживачів, а саме до:
- необґрунтованого нарахування плати за скид понаднормативних забруднень;
- обмеження права споживачів - суб`єктів господарювання на вибір незалежної лабораторії для проведення аналізу арбітражної проби стічних вод.
За відсутності конкуренції споживачі - суб`єкти господарювання не мають альтернативних джерел придбання послуг з централізованого водовідведення, тому змушені погоджуватись на встановлені КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ" у пункті 7.13 Місцевих правил умови проведення аналізу арбітражної проби стічних вод.
З урахуванням вищевикладеного, Колегія дійшла висновку про те, що дії КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ" щодо включення до пункту 7.13 Місцевих правил вимоги про проведення аналізу арбітражної проби стічних вод за ініціативою споживача у лабораторії КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ", кваліфіковано   як зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з централізованого водовідведення, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те,  що положення пункту 7.13. Місцевих правил не відповідають положенням пункту 9 розділу VI Правил №316, якими передбачено право споживача у разі незгоди з результатами даних лабораторії виробника щодо якості стічних вод згідно з аналізом контрольної проби, звернутися до іншої незалежної лабораторії, що здійснює свою діяльність у цій галузі відповідно до вимог   Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", для проведення аналізу арбітражних проб стічних вод.
Крім того, зберігання арбітражної проби тільки в лабораторії КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ" (пункт 7.12. Місцевих правил)  не відповідає пункту 9 розділу VI Правил №316, яким передбачено зберігання арбітражної проби як у виробника так і споживача.
Щодо твердження позивача про те, що проба для підприємств, яка була відібрана одночасно з іншими пробами, направляється споживачем до незалежної лабораторії без присутності представників КП ПОР "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ", а отже останній не може   бути впевнений в тому, що це саме  є  безпідставними.
Вимоги до відбору проб з метою подальшого визначення хімічних та фізичних показників складу і властивостей вод визначені, зокрема КНД 211.1.0.00. Охорона навколишнього природного середовища та раціональне використання природних ресурсів. Гідросфера. Відбір про для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод, затвердженого наказом Міністерства Охорони навколишнього середовища та ядерної безпеки  України 28.12.1994 № 125.
Відповідного до пункту 9.1. розділу 9 «Реєстрація, зберігання та транспортування проб» Місцевих правил,  на відібрану пробу ( проби) складається супровідних документ ( акт, паспорт) в якому має бути зазначено така інформація: номер посудини ( проби), назва проби, мета відбору, вид проби ( разова або об`єднана) із зазначенням способу усереднення, спосіб відбору, пункт та місце відбору, дані про обробку проби ( фільтрування, відстоювання, консервування, тощо), час та відомості про особу ( осіб),  які відбирали  пробу.
Пунктом 7.12. Місцевих правил  визначено, що арбітражна проба маркується та опечатується виробником, тобто КП ПОР «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ».
За таких обставин, виключається можливість підміни арбітражних проб на об`єкті споживача,  відібраних позивачем, оскільки така проба підлягає маркуванню та опечатуванню.
Крім того, пунктом 9 розділу  УІ Привал приймання стічних вод  до систем централізованого водовідведення, затвердженими Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.01.2018 за № 56/3158 ( далі Правила № 316) визначено, що у разі  незгоди споживача з результатами даних лабораторії виконавця щодо якості стічних вод згідно з аналізом контрольної проби, за результатом якого зроблено висновок про наявність у стічних водах споживача перевищення ДК забруднюючих речовин, споживач має право звернутися до незалежної лабораторії, що здійснює свою діяльність у цій галузі відповідно до вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» для проведення аналізу арбітражних проб, які відібраються одночасно з контрольною пробою і зберігаються належним чином виконавцем та споживачем.
Про те, п.7. 13 Місцевих правил, викладений у спірній редакції, не відповідає вимогам діючого законодавства та позбавляє споживача можливості на отримання об`єктивних результатів аналізу арбітражних проб стічних вод, і як наслідок, може призвести до порушення його інтересів, зокрема, до необґрунтованого нарахування плати за скид понаднормативних забруднень  та обмеження права споживачів – суб`єктів господарювання на вибір незалежної лабораторії для  проведення аналізу арбітражної проби.
Таким чином,  викладання пункту 7.13 Місцевих правил у редакції пункту 9 розділу У1 Правил № 316, не вплине на можливість позивача здійснювати контроль за якістю стічних вод, що скидаються споживачами до каналізаційної мережі міста Полтава. При цьому споживачі зможуть обирати незалежні лабораторії, що здійснюють свою діяльність відповідно до вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» для проведення аналізу арбітражних проб у разі не згоди з результатами контрольної проби стічних  вод, проведеного в лабораторії КП «ПОР «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ».
Судова колегія зазначає, що Рішення № 70/122-р/к не зобов`язує позивача виключити пункт 7.13 з Правил, а передбачає лише приведення пункту 7.13 Місцевих Правил у відповідність до вимог чинного законодавства.
Тому, доводи заявника апеляційної скарги, в цій частині, не спростовують висновки відповідача зроблені у Рішенні №70/122-р/к.
З матеріалів справи убачається, що відповідачем здійснювалося дослідження ринку послуг централізованого водовідведення в межах території міста Полтава,  в якому   розташоване КП ПОР «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ», а не питання обов`язковості здійснення позивачем заходів з питань контролю за якістю стічних вод.
З огляду на наведене відсутні підстави для скасування Рішення № 70/122-р/к в порядку статті 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Судова колегія також зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду,  що  викладена у постанові від 02.06.2022 у справі № 910/267/20, згідно якої сама по собі відповідність дій суб`єкта господарювання цивільному, господарському законодавству не може автоматично свідчити про дотримання ними норм та вимог антимонопольного законодавства.
Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.
Відповідно до   статті 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції»   підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до   Закону України «Про санкції»; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Оскільки, під час розгляду справи  не встановлено невідповідності спірного рішення   адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.07.2024 №70/122-р/к у справі №1/02-88-23 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" вимогам чинного законодавства та/або невідповідності визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, то відсутні підстав для  задоволення позовних вимог  позивача про визнання недійсним рішення.
Відповідно до приписів статті 275 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. ( ст.276 ГПК України)
В даному випадку, судова колегія приходить до висновку, що рішення по справі прийнято судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права. у зв`язку з чим, рішення по справі залишається без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Судові витрати за звернення з апеляційною скаргою покладаються на заявника апеляційної скарги. 
Керуючись ст. ст. 269,270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд 

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу  Комунального підприємства Полтавської обласної ради "ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ" ( вх.№47 Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 10.12.2024   у справі № 922/3500/24   – залишити без задоволення.
2.Рішення Господарського суду Харківської області від 10.12.2024 у справі №922/3500/24  –  залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 -289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено   24.02.2025 

Головуючий суддя                                                                    О.І. Склярук

Суддя                                                                                          Р.А. Гетьман  

Суддя                                                                                          В.В. Россолов