УХВАЛА
 
07 лютого 2025 року
м. Київ
 
справа № 522/19949/21
провадження № 61-17331ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргоюТериторіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Миколаєві, яка подана представником Горнецькою Марією Вікторівною, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року (повний текст постанови складено 06 грудня 2024 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Офісу Генерального прокурора, Одеської обласної прокуратури, Миколаївської обласної прокуратури, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Миколаєві, Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про стягнення моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
Територіальне управління Державного бюро розслідувань (далі - ТУ ДБР) 07 січня 2025 року через підсистему «Електронний суд» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, через представника  ОСОБА_2 , на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року.
Ухвалою Верховного Суду від 13 січня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Особа, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 13 січня 2025 року указані недоліки було усунуто.
У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, ТУ ДБРпросить поновити строк на касаційне оскарження.
Згідно з частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена 28 листопада 2024 року. Повний текст постанови складений 06 грудня 2024 року. Касаційна скарга ТУ ДБР подана через підсистему «Електронний суд» 07 січня 2025 року, тобто з урахуванням частини третьої статті 124 ЦПК України, подана в межах строку на касаційне оскарження. Тому клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження задоволенню не підлягає.
Касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17, від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17, від 30 січня 2019 року у справі № 199/1478/17, від 27 листопада 2019 року у справі № 641/2198/17, від 13 січня 2020 року у справі № 227/2572/19, від 21 лютого 2020 року у справі № 521/2951/17, від 19 березня 2020 року у справі № 686/13212/19, від 19 грудня 2022 року у справі № 466/4560/20, від 03 травня 2023 року у справі № 686/14821/21).
У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, ТУ ДБРпросить зупинити виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року до закінчення перегляду у касаційному порядку. Клопотання мотивоване тим, що у разі виконання оскаржуваного судового рішення захист прав та інтересів держави стане неможливим без вжиття додаткових заходів, які покладатимуть надмірний тягар на державу.
Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності заяви особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Тлумачення частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України свідчить, що клопотання про зупинення дії рішення має містити обґрунтування необхідності зупинення його дію. 
У задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду необхідно відмовити, оскільки заявник не навів обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконня судового рішення. 
Керуючись статтями 260, 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Миколаєвіпро поновлення строку на касаційне оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року відмовити.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Миколаєвіу справі № 522/19949/21 .
У задоволенні клопотання Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Миколаєвіпро зупинення виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року відмовити.
Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 10 березня 2025 року. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                         І. О. Дундар
 
                                                                                                    Є. В. Краснощоков
 
                                                                                                  В. І. Крат