УХВАЛА
 
15 січня 2025 року
м. Київ
справа № 759/8676/19
провадження № 61-15318ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року в справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Маквіс Груп», ОСОБА_3 , товариство з обмеженою відповідальністю«Боедем», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Башлай Дар'я Іванівна, про поділ майна подружжя,
встановив:
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовомдо    ОСОБА_2 , у якому просила суд: визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу корпоративних прав на частку у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» (далі - ТОВ «Боедем») від 10 листопада 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Башлай Д. І. та зареєстрований у реєстрі за № 1698; скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис від 22 лютого 2012 року № 10721050006001764; здійснити поділ спільної сумісної власності подружжя на частку в статутному капіталі ТОВ «Боедем» у розмірі 27 056, 25 грн, що складає 96, 2 % в статутному капіталі ТОВ «Боедем», у рівних частках; визнати за позивачем право приватної власності на 1/2 частку в праві спільної сумісної власності, що відповідає частці в статутному капіталі ТОВ «Боедем» у розмірі 13 528, 13 грн та становить 48, 1 % статутного капіталу ТОВ «Боедем»; визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на 1/2 частку в праві спільної сумісної власності, що відповідає частці в статутному капіталі ТОВ «Боедем» у розмірі 13 528, 13 грн та становить 48, 1 % статутного капіталу ТОВ «Боедем».
У червні 2019 року третя особа товариство з обмеженою відповідальністю«Маквіс Груп» (далі - ТОВ «Маквіс Груп») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у якому просило суд визнати за ним право власності на частку у розмірі 50 % статутного капіталу ТОВ «Боедем» номінальною вартістю 14 062, 50 грн.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. У задоволенні позовних вимог третьої особи з самостійними вимогами ТОВ «Маквіс Груп» відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 вересня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовів ОСОБА_1 та ТОВ «Маквіс Груп» відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 23 лютого 2022 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування реєстрації та визнання права власності скасовано та направлено справу в цій частині позовних вимог на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року залишено без змін.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 16 травня 2023 року, закрито провадження в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування реєстрації у справі за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування реєстрації та визнання права власності.
Постановою Верховного Суду від 10 серпня 2023 року ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 травня 2023 року залишено без змін.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 про поділ майна подружжя відмовлено.
18 листопада 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу у вказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Ухвалою Верховного Суду від 27 листопада 2024 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, який продовжувався ухвалою від 16 грудня 2024 року.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 16 грудня 2024 року заявником надіслано до суду касаційної інстанції заяву про усунення недоліків касаційної скарги. У цій заяві ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження та вказує, що копія оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції була надіслана учасникам справи апеляційним судом лише 21 жовтня 2024 року. На підтвердження наведеного надає відповідні докази.
Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Зважаючи на те, що пропуск заявником строку на касаційне оскарження, визначеного частиною другою статті 390 ЦПК України, є незначним, враховуючи співмірність тривалості такого пропуску із правом заявника на касаційне оскарження судових рішень, вказаний строк підлягає поновленню.
Крім того, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що надання загального доступу до повного тексту постанови суду апеляційної інстанції від 03 жовтня 2024 року забезпечено 17 жовтня 2024 року.
Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм прав без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 29 червня 2021 року в справі № 916/2813/18, від 10 листопада 2021 року в справі № 496/1249/13-ц, від 12 грудня 2022 року в справі № 369/9429/18, від 16 березня 2023 року в справі № 911/2780/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
- заявник обґрунтовує необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2024 року в справі № 760/20948/16-ц, який застосовано судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України);
- судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року.
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Витребувати зі Святошинського районного суду м. Києва цивільну справу № 759/8676/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Маквіс Груп», ОСОБА_3 , товариство з обмеженою відповідальністю «Боедем», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Башлай Дар'я Іванівна, про поділ майна подружжя.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                М. Ю. Тітов
                                                                                                            А. Ю. Зайцев
                                                                                                            Є. В. Коротенко