СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2025 року                                  м. Харків                        Справа № 905/1667/23  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії: 
головуючого, суддя-доповідач судді секретар судового  засідання  за участю представників:  від Позивача    від Відповідача  1 від Відповідача 2  від Відповідача 3	Попков Д.О.  Стойка О.В., Істоміна О.А.    Легезін О.Г. на підставі наказу про самопредставництво  3326-н/пт від 17.12.2020, наказ на посадову особу №311-П від 03.04.2024;  не з`явився; Мозговий О.О. на підставі свідоцтва серія ХВ №002205 від 21.03.2018, ордер серія АХ №1237318 від 28.01.2025; Кутько Г.С. на підставі свідоцтва №79 від 2004-03-22;	
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги  (об`єднанні у провадження 207 Д/3)	  1) ОСОБА_1 , смт Велика Новосілка Волноваського району Донецької області, 2) ОСОБА_2 , с. Багатир Волноваського району Донецької області,	
на рішення господарського суду 	 Донецької області 	
ухвалене	09.01.2025 (повний текст підписано 13.01.2025)	
у справі 	№905/1667/23 (суддя Чернова О.В.) 	
за позовом 	Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», м. Київ	
до 	1)Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Візантія», с. Ключове Нікольського району Донецької області, 2) ОСОБА_2 , с. Багатир Волноваського району Донецької області, 3) ОСОБА_1 , смт Велика Новосілка Волноваського району Донецької області,	
про 	солідарне стягнення 3925294,98грн, з яких 3056277,94грн - заборгованість по кредиту, 858718,80грн - заборгованість по процентам, 10298,24грн - заборгованість по комісії,	
В С Т А Н О В И В:
І.Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:
1. Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», м. Київ (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Візантія», с. Ключове Нікольського району Донецької області (далі - Відповідач 1) та   ОСОБА_2 , с. Багатир Волноваського району Донецької області (далі – Відповідач 2) і ОСОБА_1 , смт. Велика Новосілка Волноваського району Донецької області (далі – Відповідач 3) з вимогами про солідарне стягнення 3925294,98грн, з яких 3056277,94грн - заборгованість по кредиту, 858718,80грн - заборгованість по процентам, 10298,24грн - заборгованість по комісії.
2. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 10.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1667/23. Справу №905/1667/23 постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. 
3. Рішенням Господарського суду Донецької області від 09.01.2025 у справі №905/1667/23 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», м. Київ до відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Візантія», с. Ключове Нікольського району Донецької області, відповідача 2 - ОСОБА_2 , с. Багатир Волноваського району Донецької області, відповідача 3 - ОСОБА_1 , смт Велика Новосілка Волноваського району Донецької області про солідарне стягнення 3925294,98грн, з яких 3056277,94грн - заборгованість по кредиту, 858718,80грн - заборгованість по процентам, 10298,24грн - заборгованість по комісії, задоволено частково:
- стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Візантія», с. Ключове Нікольського району Донецької області, ОСОБА_2 , с. Багатир Волноваського району Донецької області, ОСОБА_1 , смт Велика Новосілка Волноваського району Донецької області на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», м. Київ 3765613,50грн, з яких 3056277,94грн - заборгованість по кредиту, 699037,32грн - заборгованість по процентам, 10298,24грн - заборгованість по комісії;
- в іншій частині позовних вимог відмовлено.
4. Означене рішення суду обґрунтоване тим, що станом на дату укладення спірного кредитного договору від 27.10.2021, так і на дату отримання відповідачем 1 кредиту (27.10.2021), відсутній критерій нікчемності за ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Візантія» не знаходилась на тимчасово окупованій території, та відповідачі фактично намагаються уникнути виконання зобов`язань за кредитним договором.
Отже, за висновком суду першої інстанції  кредитний договір №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ від 27.10.2021 є належною підставою для виникнення у сторін прав і обов`язків.
4.1. Суд дійшов висновку, що у відповідача 1 виник обов`язок з дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань по договору про надання кредиту, датою визнання фактичної заборгованості позичальника простроченою є 17.12.2023 (наступний календарний день за днем поштового відправлення позовної заяви банку до відповідачів).
4.2. Щодо зобов`язань по сплаті процентів за користування кредитними коштами, суд зазначив, що матеріалами справи підтверджується компенсація Фондом розвитку підприємства нарахованих процентів за програмою «Доступні кредити 5-7-9%» 02.11.2021 у розмірі 1881,75грн, 02.12.2021 у розмірі 11288,61грн, 05.01.2022 у розмірі 11254,36грн, 03.02.2022 у розмірі 11769,59грн.
Судом також враховано, що сплата процентів Фондом розвитку підприємництва здійснюється за умови дотримання позичальником умов договору, тому, правомірний розмір процентів, який підлягає сплаті позивачу за заявлений період користування кредитом, за висновком місцевого суду, становить в загальному розмірі 699037,32грн за період з лютого 2022 року по 08.10.2023.
4.3. Щодо солідарного стягнення заборгованості з відповідача 2 та відповідача 3, судом зазначено, що відповідно до умов договорів поруки поручителі зобов`язуються перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по договору про приєднання до Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого та середнього бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємства «Доступні кредити 5-7-9%» в АБ «Укргазбанк» №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ від 27.10.2021, а також договорів про внесення змін та додаткових договорів до нього, укладеному кредитором з позичальником, згідно якого позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 26.10.2026 (включно): повернути кредит у розмірі 3218187,94грн; сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи зі суми значення індексу UIRD3m для валюти, що відповідає валюті кредиту, станом на попередній банківський день, що передує даті укладання кредитного договору, та значення фіксованої маржі в розмірі 6 процентних пункти, з урахуванням щоквартальної зміни згідно з умовами кредитного договору та сплати процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи зі значення базової процентної ставки, згідно з умовами п. 6 кредитного договору, збільшеної на 5,0 процентних пункти; комісії, а також штрафи, пені та інші платежі у розмірі і випадках, передбачених кредитним та цим договорами.
Враховуючи, що судом встановлено неправомірність збільшення процентної ставки, а відтак проценти нараховані в обсязі, який погоджено поручителями під час укладання договорів поруки, останні несуть відповідальність у тому ж обсязі, що і позичальник.
Проаналізувавши зміст договорів поруки, встановлення факту невиконання відповідачем 1 зобов`язань по поверненню кредиту, сплати процентів та комісії, суд першої інстанції визнав вимоги позивача про солідарне стягнення заборгованості за кредитом з відповідачів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
4.4. Суд також зауважив, що знаходження відповідача 1 на окупованій території не є підставою для звільнення останнього від виконання своїх зобов`язань чи їх припинення.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційних скарг:
5. ОСОБА_1 , смт Велика Новосілка Волноваського району Донецької області (далі – Скаржник 1), не погодившись з ухваленим рішенням Господарського суду Донецької області від 09.01.2025 у справі №905/1667/23, звернувся через представника з апеляційною скаргою з вимогами про скасування означеного рішення в частині задоволених позовних вимог (стягнення солідарно з ТОВ Фірма «Візантія», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ АК «Укргазбанк», 3 765 613,50 гривень, з яких 3 056 277,94 гривень – заборгованість по кредиту, 699 037,32 гривень - заборгованість по процентам, 10 298,24 гривень - заборгованість по комісії, та розподілу і стягнення судових витрат), і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову повністю.  
Апелянт також просить судові втрати покласти на Позивача.
6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник 1 зазначає:
6.1. На думку Скаржника, строк виконання зобов`язань за Договором №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ про приєднання до Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого та середнього бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в Акціонерному банку «Укргазбанк» від 27.10.2021 року (далі за текстом апеляційної скарги Договір приєднання) не настав, оскільки з 03 березня 2022 року і по дату подання апеляційної скарги ТОВ «Фірма «Візантія»:
- знаходилась і продовжує знаходитись на тимчасово окупованій території - селище Ключеве Нікольського району, статус території визначено з дотриманням порядку встановленим Кабінетом Міністрів України та Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 (з урахуванням змін та доповнень);
- має встановлені частинами 2 та 3 ст.13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» обмеження щодо здійснення господарської діяльності та застосування платіжного режиму щодо застосування системи електронних платежів Національного банку України та внутрішньодержавні платіжні системи, платіжними організаціями яких є резиденти України;
- всі правочини, стороною  яких є ТОВ «Візантія», у зв`язку зі знаходженням на тимчасово окупованій території та не зміною податкової адреси на іншу територію України є нікчемними, з урахуванням того, що дія положень абзацу другого частини другої статті 215 Цивільного кодексу України на такі правочини не поширюється. У випадку нікчемності основного договору, договори пов`язані з основним договором є також нікчемними.
6.2. Судом при винесені рішення не надано оцінку і при прийнятті рішення не враховано положення зазначених нижче документів які є складовими договору кредитування і застосування яких повинно бути здійснено у сукупності, а саме:
- Порядку надання фінансової державної підтримки суб`єктам малого та середнього підприємництва, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України КМУ від 24 січня 2020 р. № 28 з урахуванням змін та доповнень які набрали чинності та впливають на визначення та застосувань пільг до суб`єктів малого та середнього бізнесу за Програмою Фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» - в т.ч. Позичальника та розмір зобов`язань позичальника та Поручителів перед Банком;
- Програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва, яка затверджена Фондом розвитку підприємництва та відповідно до визначеного Порядку надання фінансової державної підтримки суб`єктам малого та середнього підприємництва може містити для Акціонерного банку «Укргазбанк» додаткові умови, які стосуються Позичальника та Поручителів;
- Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого та середнього бізнесу за Програмою Фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в АБ «Укргазбанк», які затверджені банком в редакцій чинній на момент укладання Договору про приєднання… та з урахуванням змін та доповнень які впливають на порядок виконання зобов`язань за укладеним Договором;
- Договором №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ про приєднання до Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого та середнього бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в Акціонерному банку «Укргазбанк» від 27.10.2021 року.
6.3. Скаржник 1 вважає, що відсутність документів, які є належними, допустимими доказами, а саме:
- Рішень кредитної ради АБ «Укргазбанк» на яких розглядались питання: встановлення та зміни тарифів Позичальнику за надання, користування,обслуговування кредиту, зміни відсоткових ставок за користування кредитними коштами Позичальнику; 
- документів, які підтверджують надання послуг з управління кредитними коштами в частині обслуговування позичкового рахунку та визначення вартості наданої послуги за час обслуговування кредиту; 
- документів, що підтверджують звернення банку до Фонд розвитку підприємництва та підстави використання/не використання державної підтримки в інтересах Позичальника; документів, що підтверджують застосування/незастосування до Позичальника положень викладених у Постановах КМУ №28 від 24 січня 2020 р. та № 497 від 29 квітня 2022 р.,
- інших документів/протоколів, що стосуються формування розміру заборгованості Позичальника;
- Протоколів №163/2 зі змінами внесеними рішенням Кредитної ради АБ «Укргазбанк» від 07.07.2020;
- Протоколу 176/2 від 04.09.2020;
- Договору страхування предмету застави;
- документів пов`язані з видачею та виконанням №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ від 27.10.2021 року;
- Договору, що укладений між Банком та Фондом розвитку підприємництва на виконання Державної програми «Програма фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%»,
позбавили суд можливості об`єктивно та неупереджено розглянути справу, правильно визначити дату виникнення права вимоги виконання зобов`язання, оскільки в матеріалах справи відсутні докази дотримання порядку процедури звернення до Фонду та Поручителів, яка передбачена Правилами надання кредиту клієнтам мікро-, малого, середнього та корпоративного бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в АБ «Укргазбанк». Відповідно до зазначеного вище, за відсутності Договору страхування, Відповідачу та суду не відомо про те, що, відповідно до Договору, вважається страховим випадком та обсяг зобов`язань, який покладено на страхову компанію.
6.4. Судом не зроблено оцінки того, що Банк обґрунтовуючи розмір зобов`язань базується на Правила надання кредиту клієнтам мікро- малого, середнього та корпоративного бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів підприємництва «Доступні кредити 5-7-9% в АБ Укргазбанк (Правила надання кредиту…) в редакції чинній станом на 11.06.2021 року, не визначено підстав застосування саме їх, оскільки Договір приєднання від 21.10.2021 року посилань саме на цю редакцію Правил надання кредиту не містить, доказів на підтвердження того, що на дату укладання Договору кредитування була чинною саме зазначена редакція Правил надання кредиту в матеріалах справи також немає.
6.5. Рішення суду (як і позовна заява) не містить встановлення обставин, які дозволяють не застосовувати прийняті Постановами КМУ № 1106 від 21.10.2021; № 274 від 12.03.2022; № 312 від 18.03.2022; № 410 від 05.04.2022; № 451 від 15.04.2022; № 521 від 29.04.2022; № 738 від 21.06.2022; № 739 від 24.06.2022; № 916 від 29.07.2022; № 1085 від 28.09.2022; № 1194 від 14.10.2022; № 1397 від 16.12.2022; № 229 від 14.03.2023; № 282 від 30.03.2023; № 489 від 16.05.2023; № 1016 від 22.09.2023, які повинні були знайти відображення в чинних протягом строку дії кредитного договору Правилах надання кредиту, оскільки повідомлення про застосування чинної редакції в Правилах є.
Розрахунок заборгованості, який знаходиться в матеріалах справи не містить підтвердження застосування змін внесених зазначеними вище Постанов КМУ, а в рішенні суду не зроблено оцінку того, з яких саме причин зазначені зміни не застосовувались.
6.6. Судом також не враховано, що розрахунок заборгованості містить застосування відсоткових ставок розмір яких відрізняється від ставки визначеної на момент укладання Договору і не містить документального підтвердження оформлення змін в порядку передбаченому Договором поруки - додатковими угодами сторін – останній абзац п.1.1. та п.6.2.договору поруки), наслідком чого є неправомірна зміна обсягу зобов`язань боржника, що є підставою для припинення поруки для Поручителя .
7.  ОСОБА_2 , с. Багатир Волноваського району Донецької області (далі – Скаржник 2), не погодившись з ухваленим рішенням Господарського суду Донецької області від 09.01.2025 у справі №905/1667/23, також звернувся через представника з апеляційною скаргою з вимогами про скасування означеного рішення в частині задоволених позовних вимог (про стягнення солідарно з ТОВ Фірма «Візантія», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ АК «Укргазбанк», 3  765 613,50 гривень, з яких 3  056 277,94 гривень – заборгованість по кредиту, 699 037,32 гривень - заборгованість по процентам, 10 298,24 гривень - заборгованість по комісії, та розподілу і стягнення судових витрат), і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. 
Також Апелянт просив судові втрати покласти на Позивача.
8. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник 2 зазначає таке:
8.1. Оскільки в матеріалах справи відсутні докази дотримання встановленої законом процедури, судом не було належним чином повідомлено Відповідача 1 про час та місце розгляду справи. Окрім того судом не було розміщено на сайті Господарського суду Донецької області оголошення, у відповідності до Положення Про ЄСІТС про виклик Відповідача, а саме ТОВ «Фірма «Візантія»» - зазначене підтверджується скріншотом з сайту Господарського суду Донецької області.
8.2. Судом не враховані умови, що передбачені Розділом 3 Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого та середнього бізнесу за Програмою Фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва «Доступні кредити 5 – 7 – 9%» в АБ «Укргазбанк», а також не застосувані зміни до постанови Кабінету міністрів України №28 від 24 січня 2020 року.
Відповідно до п. 3.1.1 Правил, в редакції від 25.05.2021, що надані Позивачем в якості додатку до позовної заяви частина кредитного ризику Банку, у випадку невиконання своїх зобов`язань за Договором в повному обсязі або в його частині покривається за рахунок Гарантій Фонду розвитку підприємництва.
Враховуючи той факт, що суд не прийняв зазначене вище до уваги, останнім було порушено вимоги щодо здійснення всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи та оцінки доказів під час розгляду доказів справи і прийняття неупередженого рішення.
8.3. Місцевим судом неправомірно було не прийнято до уваги той факт, що на момент розгляду справи у суду об`єктивно існували підстави для зменшення загального розміру нарахованих відсотків за користування кредитів. Таким чином, розрахунок заборгованості не містить підтвердження застосування внесених  змін.
Розрахунок заборгованості за кредитом, що здійснювався Банком містить застосування відсоткових ставок розмір яких відрізняється від ставки визначеної на момент укладання Договору і не містить документального підтвердження оформлення змін в порядку передбаченому Договором поруки – додатковими угодами сторін – останній абзац п.1.1. та п.6.2.договору поруки), наслідком чого є неправомірна зміна обсягу зобов`язань боржника і є підставою для припинення поруки для Поручителя .
8.4.  Скаржник 2 зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції останній неодноразово направляв на адресу суду клопотання про вилучення доказів, обґрунтовуючи тим, що останній позбавлений можливості отримати доступ до документів у інший спосіб, ніж звернення до Банку.
Банком було надано відмову на надання документів, що були перелічені у адвокатському запиті мотивуючи це тим, що відомості, які представник Відповідача хоче отримати в рамках направлення запиту, містить відомості, що мають статус банківської таємниці.
8.5. Місцевим судом не надано оцінки діям Банку щодо порушення порядку сповіщення Поручителя про зміну умов договору, а також не направлення вимоги про дострокове припинення кредитного договору.
Банк був зобов`язаний письмово повідомити Поручителя про дострокове виконання зобов`язання передбаченого договором поруки. У свою чергу, не зважаючи на доводи Відповідачів з приводу порушення порядку повідомлення Банком Поручителів, суд не надав цим обставинам жодної оцінки та не відобразив вказані факти у своєму рішенні.
          
ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:
9. Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк», м. Київ через електронний суд подано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого Позивач проти її задоволення заперечує та просить залишити оскаржуване рішення без змін, виходячи з такого: 
9.1. Судом першої інстанції вірно встановлено, що в умовах воєнного стану Кабінетом Міністрів України не приймалося відповідного рішення про поширення положень статті 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» на території, що були окуповані після 24 лютого 2022 року.
Однак, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 вся територія Маріупольського району Донецької області включена до переліку територіальних громад, які тимчасово окуповані з 05.03.2022.
Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, підстава недійсності правочину (оспорюваності чи нікчемності) має існувати в момент вчинення правочину.
9.2. Разом з тим, як вбачається зі встановлених судом обставин, станом на дату укладення спірного кредитного договору від 27.10.2021, так і на дату отримання відповідачем 1 кредиту (27.10.2021), відсутній критерій нікчемності за ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Візантія» не заходилась на тимчасово окупованій території, та відповідачі фактично намагаються уникнути виконання зобов`язань за кредитним договором.
Таким чином, заяви апелянта про те, що начебто строк виконання зобов`язання за кредитним договором не настав не ґрунтуються на доказах та є припущенням.
9.3.  Зазначення в апеляційній скарзі переліку документів, які на думку апелянта не враховано судом першої інстанції, само по собі не спростовує законності позовних вимог та висновків суду першої інстанції.
Апелянтом навіть не визначено які конкретно пункти/норми вказаних в такому переліку документів на його думку впливають на суть спору або обґрунтованість позовних вимог, в якій саме мірі та яким чином.
Крім того, апелянтом не зазначається, в чому конкретно полягає порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Саме лише незгода з позицією суду щодо досліджених та встановлених фактів без обґрунтування такої незгоди, наведення конкретних норм, що на думку апелянта були порушені або не застосовані судом та умов кредитного договору які не були враховані на його думку, жодним чином не спростовує законності ухваленого рішення.
9.4. Суд першої інстанції вірно встановив, що шляхом підписання договору про приєднання, відповідач 1 приєднався до Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого та середнього бізнесу за програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в АБ «Укргазбанк», які разом з договором про приєднання до правил та всіма додатками складають договір про надання кредиту.
Позивачем зобов`язання за договором виконано та 27.10.2021 надано кредит у розмірі 3218187,94грн, що підтверджується банківською випискою з особового рахунку ТОВ Фірма «Візантія» за період з 27.10.2021 по 08.10.2023.
Крім того, матеріалами справи підтверджується, що позичальником – ТОВ Фірма «Візантія» були порушені зобов`язання з повернення кредиту, сплаті процентів та комісії.
9.5.   Починаючи з 01.10.2022 року встановлено новий розмір процентної ставки – 17, 29% річних, який є добутком з індексу UIRD3m для національної валюти, станом на попередній банківський день, що передує даті розрахунку (тобто станом на 30.09.22) – 11,29% та фіксованої маржі в розмірі 6%.
В подальших кварталах розмір процентної ставки встановлювався за тим самим алгоритмом. Цей алгоритм як позичальнику так і поручителям був відомий на час укладання кредитного договору та договорів поруки, останні з ним погодилися та не заперечували, а доводи апеляційної скарги не спростовують викладені факти.
Крім того, позичальник виконував до 15.02.2022 року умови договору, в тому числі і після зміни відсоткової ставки, що відбувалась за умовами договору за вищевказаним алгоритмом.
При цьому, вищевикладені умови щоквартальної зміни базової відсоткової ставки та алгоритм їх зміни, що є за своєї правовою природою договірним зміцнювальним розміром відсоткової ставки, не потребує укладання будь-яких додаткових угод до кредитного договору, процитовано в тому числі і в тексті договору поруки, що поручителям було достеменно відомо.
Відповідачами у власних відзивах не зазначалось про таку підставу їх заперечень, як начебто недотримання позивачем останнього абзацу пункту 1.1. та пункту 6.2. договорів поруки, і зазначення чого в тексті апеляційної скарги, на думку позивача, є порушенням вимог ст.ст. 14, 74, 80, 118, 256 ГПК України.
9.6. Також Позивач зауважує, що апелянтом ані в суді першої інстанції, ані в апеляційній скарзі не надано власного розрахунку заборгованості з врахуванням власних заперечень або тлумачень умов договору, в том числі і щодо відсоткової ставки.
9.7. Твердження апелянта про начебто наявність права на отримання Гарантії від Фонду розвитку підприємництва або КМУ є вигадкою. Виходячи з фактичних обставин та умов кредитного договору, механізм надання та отримання гарантії ФРП або КМУ, як забезпечення кредиту відповідно до пунктів 3.1. та 3.2. Правил, умовами укладеного між позивачем та ТОВ Фірма «Візантія» кредитного договору не передбачений та не застосовувався.
Позивач не отримував від ФРП або КМУ жодних гарантійних виплат за вказаним договором про приєднання. Враховуючи, що позивачем у даній справі до відповідачів не заявляються вимоги за договором застави, посилання на його наявність не стосується суті спору не впливає на законність рішення що оскаржується, а доводи наведені з цього приводу в апеляційній скарзі є безпідставними.
10. Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Візантія», с. Ключове Нікольського району Донецької області, в порядку ст.ст.262, 263 Господарського процесуального кодексу України, відзивів на апеляційну скаргу подано не було. Поштова кореспонденція направлялась апеляційним судом на наявні в матеріалах справи поштові та електроні адреси учасників справи.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:
11. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2025 головуючим (суддею-доповідачем) з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , смт Велика Новосілка Волноваського району Донецької області (номер провадження 207 Д/3) визначено суддю Попкова Д.О., тоді як іншими членами судової колегії є Стойка О.В., Істоміна О.А.
12. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.01.2025 головуючим (суддею-доповідачем) з розгляду апеляційної скарги      2. Харківської обласної прокуратури (номер провадження 209 Д/З) визначено суддю Попкова Д.О., тоді як іншими членами судової колегії є Стойка О.В., Істоміна О.А.
13. 31.01.2025 на адресу                Східного апеляційного господарського суду надійшла заява від ОСОБА_2 , с. Багатир Волноваського району Донецької області, в якій останній просить долучити до матеріалів справи Ордер адвоката Мозгового О.О., а також свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 002205 від 21.03.2018.
14. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , смт. Велика Новосілка Волноваського району Донецької області на рішення Господарського суду Донецької області від 09.01.2025 (повний текст підписано 13.01.2025) у справі №905/1667/23 залишено без руху та запропоновано апелянту усунути впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме:      доплатити судовий збір в розмірі 12768,04грн. шляхом надання до Східного апеляційного господарського суду оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору та письмово визначити обсяг оскарження переглядуваного рішення з урахуванням наявних правових підстави представництва інтересів на стадії апеляційного провадження інших Відповідачів.
15. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_2 , с. Багатир Волноваського району Донецької області на рішення Господарського суду Донецької області від 09.01.2025 (повний текст підписано 13.01.2025) у справі №905/1667/23 залишено без руху та запропоновано ОСОБА_2 , с. Багатир Волноваського району Донецької області усунути впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: доплатити судовий збір в розмірі 12768,04грн. шляхом надання до Східного апеляційного господарського суду оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору та письмово визначити обсяг оскарження переглядуваного рішення з урахуванням наявних правових підстави представництва інтересів на стадії апеляційного провадження інших Відповідачів.
16. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2025 відкрито апеляційне провадження у справі №905/1667/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , с. Багатир Волноваського району Донецької області на рішення Господарського суду Донецької області від 09.01.2025 (повний текст підписано 13.01.2025).
17. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2025 відкрито апеляційне провадження у справі №905/1667/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , смт Велика Новосілка Волноваського району Донецької області (номер провадження 207 Д/З) на рішення Господарського суду Донецької області від 09.01.2025 (повний текст підписано 13.01.2025), об`єднавши її до спільного розгляду з апеляційною скаргою ОСОБА_2 , с. Багатир Волноваського району Донецької області (номер провадження 209 Д/З);      встановлено учасникам справи строк до 04.03.2025 (включно) для подання відзиву на апеляційну скаргу разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч.2 ст.263 Господарського процесуального кодексу України; запропоновано учасникам справи в строк до 04.03.2025 (включно) надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів іншим учасникам справи в порядку ч.4 ст.262 Господарського процесуального кодексу України та призначено розгляд апеляційних скарг на      "17" березня 2025 р. о 09:30 годині.
18. 03.03.2025 на адресу Східного апеляційного Господарського суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 , смт Велика Новосілка Волноваського району Донецької області, в якому останній просить продовжити встановлений ухвалою суду від 18 лютого 2025 року строк надання до суду заяв, клопотань та заперечень (у разі наявності) до 09 березня 2025 року.
19. 03.03.2025 на адресу Східного апеляційного Господарського суду надійшло клопотання від ОСОБА_2 , с. Багатир Волноваського району Донецької області, в якому останній також просить продовжити встановлений ухвалою суду від 18 лютого 2025 року строк надання до суду заяв, клопотань та заперечень (у разі наявності) до 09 березня 2025 року.
20. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.03.2025 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , смт. Велика Новосілка Волноваського району Донецької області та ОСОБА_2 , с. Багатир Волноваського району Донецької області про продовження встановлених ухвалою від 18.02.2025 строків для подання до суду заяв, клопотань та заперечень (у разі наявності) до 09.03.2025 року - відмовлено.
21. Враховуючи викладене в п.п.11,12,16,17 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В. та Істоміна О.А. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.
22. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та за допомогою відеозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.
23. У судове засідання 17.03.2025 уповноважений представник Скаржника 1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених в останній, надала додаткові пояснення на запитання суду. 
Представник Скаржника 2 також з`явився у судове засідання підтримав свою позицію, викладену в апеляційній скарзі, надав додаткові пояснення на запитання суду. 
Уповноважений представник Позивача заперечував проти апеляційних скарг з підстав викладених останнім у відзиві. Під час судових дебатів просив залишити апеляційні скарги без задоволення, а означене рішення суду без змін.
Під час судових дебатів Скаржник 1 та Скаржник 2 просили оскаржуване рішення від 09.01.2025 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог повністю.
Представник Відповідача 1 у судове засідання 17.03.2025, попри вжиті судом заходи з належного повідомлення, не з`явився, що за висновком судової колегії, враховуючи визнання їх явки необов`язковою, а також достатності матеріалів справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.
24. 17.03.2025 судовою колегією було оголошено про перехід до стадії ухвалення рішення та визначено, що проголошення резолютивної частини постанови відбудеться 19.03.2025 об 11.15.   
25. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається за наявними в ній доказами, і суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:
26. Як вбачається з наявних матеріалів справи та встановлено місцевим судом, 27.10.2021 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Візантія» (Позичальник) укладено договір №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ про приєднання до Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого та середнього бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в Акціонерному банку «Укргазбанк» (далі – Договір про приєднання, а.с 30-34 т.1).
26.1. Відповідно до п. 1 договору про приєднання загальний ліміт кредитної лінії 3218187,94грн. 
26.2. Кредитна лінія відкривається з 27 жовтня 2021 р. по 26 жовтня 2026 р. (включно). Позичальник погашає кредит у строки дії ліміту відповідного періоду та в сумі перевищення фактичної заборгованості по кредиту цього періоду над лімітом кредитної лінії наступного періоду, відповідно до графіку зменшення ліміту кредитування (додаток №1 до договору приєднання) (п.2 договору про приєднання).
26.3. Позичальник зобов`язаний сплачувати банку комісії у розмірі та в порядку, визначеному тарифами, які наведені в додатку №2 до договору про приєднання (п. 3 договору про приєднання). 
26.4. Пунктом 6 договору про приєднання передбачено, що за користування кредитом, в межах строку кредитування, визначеного п.2 договору про приєднання, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами, з врахуванням встановленого графіку зменшення ліміту кредитної лінії за договором приєднання, (строкова заборгованість):
- при дотриманні позичальником умов програми та/або умов цього договору про приєднання, - у розмірі, що станом на дату укладання цього договору про приєднання складає 9% річних (далі - компенсаційна процентна ставка). Розмір компенсаційної процентної ставки переглядається та встановлюється банком щоквартально згідно з процедурою, визначеною в розділі 7 правил відповідно до умов програми;
- при неподанні або несвоєчасному поданні позичальником у строк, вказаний в п. 7.2.2 правил, звітності щодо кількості працівників позичальника, розмір компенсаційної процентної ставки складає 9% річних на наступний за звітним календарний квартал;
- при недотриманні позичальником умов програми та/або умов цього договору про приєднання, а також у випадках, передбачених цим договором про приєднання, у розмірі який встановлюється та переглядається банком щоквартально згідно з процедурою, визначеною у розділі 7 правил, та станом на дату цього договору про приєднання складає суму значення індексу UIRD3m для національної валюти, станом на попередній банківський день, що передує даті укладання кредитного договору та значення фіксованої маржі 6 процентних пункти (далі - базова процентна ставка).
26.5. Згідно з п.7 договору про приєднання за користування кредитними коштами, що не повернуті у строки/терміни, передбачені договором про надання кредиту (прострочена заборгованість), у т.ч. у строки визначені в графіку зменшення ліміту кредитної лінії за цим договором про приєднання, та/або відповідно до умов дострокового погашення кредиту встановлених внаслідок застосування банком вимоги дострокового повного або часткового виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором про приєднання, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі: компенсаційної процентної ставки, збільшеної на 5 процентних пункти, у випадку, якщо на момент виникнення підстави застосування підвищеної ставки діяла компенсаційна процентна ставка; базової процентної ставки, збільшеної на 5 процентних пункти, у випадку, якщо на момент виникнення підстави застосування підвищеної ставки діяла базова процентна ставка.
26.6. У забезпечення зобов`язань за договором про надання кредиту прийнято: в заставу транспортний засіб: трактор колісний марки CASE IH PUMA 225, 2021 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_2 , об`єм двигуна 6728 см. куб., реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 , виданого ГУ Держпродспоживслужби в Донецькій області 26.10.2021 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; поруку ОСОБА_2 (реєстрації номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_5 ); поруку ОСОБА_1 (реєстрації номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_6 ) (п. 10.1 договору про приєднання).
26.7. Відповідно до п.11.8. договору на вимогу Банку у випадках, передбачених п.4.3.3 Правил та/або договорами забезпечення, зазначеними в п.10.1. цього Договору про приєднання, достроково повернути Кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами, комісії та можливі пені, штрафи.
26.8. Відповідно до п.16 договору про приєднання інші умови надання кредитних коштів не передбачені цим договором про приєднання регулюються положеннями правил.
Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками підприємств.
27. У якості додатку 1 до договору про приєднання сторонами підписано графік зменшення ліміту кредитування у період з 27.10.2021 по 26.10.2026, у додатку 2 до договору про приєднання сторонами погоджені тарифи (а.с.34 зворотна сторона - 35 з обох сторін т.1). 
Згідно з додатком 2 до договору про приєднання розмір тарифу за управління кредитними коштами, в частині встановлення ліміту кредитної лінії становить 0,5% від ліміту кредитування, визначеного в п. 1 договору про приєднання; розмір тарифу за управління кредитними коштами в частині обслуговування позичкового рахунку становить 0,04% від загального ліміту кредитної лінії, визначеної в п. 1 договору про приєднання для перших 12-и місяців дії кредитного договору. Сплата комісії за управління кредитними коштами в частині обслуговування позичкового рахунку здійснюється щомісячно не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування, в день дострокового розірвання кредитного договору, в день повного дострокового погашення заборгованості по кредиту.
28. У преамбулі Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого та середнього бізнесу за програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%» в АБ «Укргазбанк» (далі - Правила) зазначено, що правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 640-644 Цивільного кодексу України укласти із банком договір про надання кредиту за наступною програмою: - «Доступні кредити 5-7-9%». 
Ці Правила разом із договором про приєднання до правил та всіма додатками до них складають договір про надання кредиту.
Правила набирають чинності з дати їх офіційного оприлюднення на сайті банку та діють до дати офіційного оприлюднення заяви про їх відкликання на сайті банку.
Приєднання клієнта до Правил (акцептування даної публічної пропозиції у відповідності із ст. ст. 633, 634 Цивільного кодексу України) здійснюється шляхом підписання договору про приєднання до правил за встановленою АБ «УКРГАЗБАНК» формою.
Датою укладення договору про надання кредиту є дата договору про приєднання.
28.1. Відповідно до п.п.1.2, 1.3 Правил підписанням договору про приєднання позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з усіма умовами правил, а також своє волевиявлення стосовно приєднання до правил та отримання кредиту на умовах, визначених у правилах та договорі про приєднання. Приєднуючись до правил позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених договором про надання кредиту.
28.2. Згідно з п. 2.1 Правил банк надає позичальнику кредитні кошти/відкриває кредитну лінію у розмірі та на умовах, визначених договором про надання кредиту, а позичальник зобов`язується повернути кредитні кошти, сплатити комісії та проценти за користування кредитними коштами у порядку та на умовах, визначених договором про надання кредиту.
28.3. Відповідно до п.2.5 Правил кредитні кошти надаються банком позичальником на підставі письмової заяви на отримання кредиту позичальника згідно додатку 1 до правил шляхом: безготівкового платежу по реквізитам договорів, контрактів, розрахункових документів або інших документів, наданих позичальником; перерахування з позичкового на поточний рахунок позичальника, відкритий в АБ «Укргазбанк» (з метою купівлі іноземної валюти та розрахунків, якщо контрагентом позичальника за укладеними договорами є нерезидент). Надання банком кредитних коштів за договором про надання кредиту здійснюється за умови: сплати постачальником комісій банку, термін сплати яких настав, згідно з тарифами, які наведені в додатку 2 до договору приєднання; надання гарантії фондом розвитку підприємства шляхом включення кредиту позичальника до портфелю (якщо договором про надання кредиту передбачено надання гарантії); дотримання позичальником інших зобов`язань відповідно до пп.4.3.3. цих Правил.
28.4. Погашення кредиту позичальник здійснює на рахунок, вказаний в договорі про приєднання згідно графіку погашення кредиту/графіку зниження ліміту, який є додатком до договору про приєднання. Якщо останній день для сплати чергового платежу по кредиту припадає на вихідний або святковий день, то сплата чергового платежу по кредиту здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню. У разі ненадходження платежів від позичальника у встановлені договором про надання кредиту строки, суми непогашених у строк платежів наступного банківського дня визнаються простроченими. Банк, починаючи з дня виникнення такої заборгованості, може скористатися правом на договірне списання цієї суми з поточних рахунків позичальника, відкритих в банку, в порядку, визначеному в п.2.17. цих Правил (п.2.6 Правил).
28.5. Пунктом 2.7 Правил передбачено, що нарахування процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, визначеного договором про приєднання, здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за наданими кредитними коштами (строкової заборгованості), виходячи з процентної ставки за користування кредитними коштами, визначеної в договорі про приєднання. При розрахунку процентів за користування кредитними коштами використовується метод «факт/360», виходячи із фактичної кількості днів у місяці та банківського року з розрахунку 360 днів у році, враховуючи перший день та не враховуючи останній день користування кредитними коштами. Проценти за користування кредитними коштами нараховуються банком щомісячно, не пізніше останнього банківського дня місяця, за період з дати надання кредиту по останній календарний день місяця, в якому наданий кредит, та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в день повного (у т.ч. дострокового) погашення заборгованості по кредиту, в день дострокового розірвання договору про надання кредиту, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, за період з першого календарного дня місяця, в якому відбувається погашення кредиту, по день, що передує дню погашення Кредиту, а у разі настання події припинення до дня настання події припинення, відповідно до п. 5.4.2. цих Правил.
28.6. Проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником щомісячно, не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит відповідно до п.2 договору про приєднання, в день повного погашення заборгованості по кредиту, в день повного дострокового погашення заборгованості по кредиту або в день зазначений в письмовому повідомленні банку про дострокове повернення кредиту, на рахунок вказаний в п.14 договору про приєднання. У разі якщо останній день для сплати (погашення) процентів за користування кредитними коштами припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню. Проценти за користування кредитними коштами сплачуються з урахуванням положень п.2.10 цих Правил. У разі ненадходження платежів від позичальника в рахунок погашення процентів за користування кредитними коштами у встановлені цими правилами строки, суми непогашених у строк процентів за користування кредитними коштами наступного банківського дня визнаються простроченими. Банк, починаючи з дня виникнення такої заборгованості, може скористатися правом на договірне списання цієї суми з поточних рахунків позичальника, відкритих у банку, в порядку, визначеному в п. 2.17 цих Правил      (п.2.8 правил).
28.7. Відповідно до п.п. 2.9, 2.10, 2.11 Правил неможливість здійснення банком перерахування коштів для компенсації процентної ставки за кредитом позичальника, у зв`язку із невчасним перерахуванням/не перерахуванням Фондом розвитку підприємництва необхідної суми коштів на рахунок умовного зберігання (ескроу), впродовж 6 місяців поспіль, не є підставою для визнання такої заборгованості позичальника зі сплати процентів за договором надання кредиту, простроченою. Нараховані банком проценти за користування позичальником кредитними коштами за період відсутності на рахунку умовного зберігання (ескроу) коштів для компенсації процентної ставки за кредитом позичальника, підлягають сплаті позичальником банку. Банк направляє позичальнику письмове повідомлення (із зазначенням суми нарахованих процентів по кредиту) щодо необхідності погашення заборгованості по нарахованим процентам за користування кредитними коштами. За домовленістю сторін, дата відправки банком письмового повідомлення на адресу позичальника, зазначену в договорі про надання кредиту, вважається датою письмового повідомлення позичальника. До письмового повідомлення позичальника також прирівнюється відправлення повідомлення засобами системи дистанційного обслуговування, засобами комунікаційного зв`язку (клієнт-інтернет-банк, смс повідомлення, телеграм, вайбер тощо) або вручення повідомлення під розписку його представнику, або члену його родини. У випадку не погашення позичальником протягом календарного місяця з моменту відправки йому письмового повідомлення, заборгованість по нарахованим процентам, які не були компенсовані Фондом розвитку підприємництва у зв`язку із відсутністю на рахунку умовного зберігання (ескроу) необхідної суми коштів, впродовж більше 6 місяців поспіль визнається простроченою та підлягають сплаті позичальником.
29.8. Згідно з п. 2.13 Правил позичальник сплачує комісії банку. Комісії сплачуються позичальником у розмірах, у порядку та в строки, що визначені тарифами, які наведені в додатку 2 до договору про приєднання.
28.9. Нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені договором про надання кредиту (прострочена заборгованість), здійснюється на суму фактичного щоденного залишку простроченої заборгованості по кредиту, виходячи з процентної ставки за користування кредитними коштами, визначеної в договорі про приєднання. Проценти за користування кредитними коштами нараховуються банком щомісячно не пізніше останнього банківського дня місяця за період з дати виникнення простроченої заборгованості по останній календарний день місяця, в якому виникла така заборгованість (або до дня погашення простроченої заборгованості), та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в якому існує така прострочена заборгованість, та з першого календарного дня місяця до дня погашення простроченої заборгованості в місяці, в якому відбулось таке погашення. Сторони узгодили, що в разі настання події припинення, банк зупиняє нарахування процентів за користування кредитними коштами з дати визначеної для такої події у п.5.4.2. Правил, а позичальник зобов`язується сплатити на користь банку платежі визначені в п.5.4. цих Правил у випадку їх виникнення (п. 2.14 Правил).
28.10. Фондом розвитку підприємництва за кредитом надається компенсація нарахованих процентів за користування позичальником кредитними коштами в розмірі та строки, визначені умовами програми, та при дотриманні позичальником умов програми. Компенсація нарахованих процентів за користування кредитними коштами надається Фондом розвитку підприємництва позичальнику з метою зниження його фактичних витрат на сплату встановленої договором про приєднання базової процентної ставки за кредитом, внаслідок чого такий позичальник має сплачувати лише частину базової процентної ставки у розмірі компенсаційної процентної ставки з урахуванням умов договору про приєднання (п.2.21 правил).
28.11. Сума компенсації процентів, що підлягає сплаті Фондом розвитку підприємництва за кредитом позичальника, розраховується як різниця між сумою нарахованих банком процентів за користування кредитними коштами відповідно до умов договору про приєднання, що визначається із застосуванням базової процентної ставки, та сумою нарахованих банком процентів за користування кредитними коштами відповідно до умов договору про приєднання, що визначається із застосуванням компенсаційної процентної ставки, визначеної з урахування вимог програми та яка підлягає сплаті позичальником за кредитом за звітний період (п.2.22 Правил).
28.12. Пунктом 4.3.1. правил вказано, протягом строку дії Договору про надання кредиту в односторонньому порядку безумовно відмовитись від своїх зобов`язань щодо надання кредиту, у випадках визначених Договором про надання кредиту, письмово попередивши про це Позичальника. Зобов`язання Позичальника продовжують діяти до повного їх виконання. У разі відмови Банку від зобов`язань щодо надання Кредиту у випадках визначених Договором про надання кредиту, комісії сплачені до такої відмови Позичальником поверненню не підлягають.
28.13. Пунктом 4.3.3 Правил передбачено, що банк має право відмовитися від надання позичальнику кредитних коштів за договором про надання кредиту частково або в повному обсязі, а також вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань по договору про надання кредиту, включаючи нараховані проценти за користування кредитними коштами, комісії та штрафні санкції, якщо відбулася та триває хоча б одна з наступних подій, зокрема, позичальник не виконав у строк свої зобов`язання по поверненню кредиту (його частини), в тому числі достроковому, та/або сплаті процентів, комісій, штрафних санкцій, передбачених договором про надання кредиту.
28.14. Пунктом 4.3.7 Правил визначено, що у випадку настання термінів/строків виконання позичальником будь-яких грошових зобов`язань за договором про надання кредиту, у т.ч. внаслідок застосування банком вимоги дострокового повного/часткового виконання позичальником своїх зобов`язань за договором про надання кредиту банк має право здійснювати на власну користь договірне списання грошових коштів з рахунків позичальника у банку (у національній та/або іноземних валютах) у розмірі сум, що підлягають сплаті за договором про надання кредиту на користь банку згідно з умовами п.п. 2.13-2.14 цих правил.
28.15. Відповідно до п.4.4.2. та 4.4.3. правил Позичальник має право користуватися кредитними коштами згідно умов Договору про надання кредиту та відповідно до цілей кредитування/в межах загального ліміту кредитної лінії та повернути Кредит достроково без застосування штрафних санкцій.
28.16. Умовами п.5.4.1 Правил передбачено, що у випадку неповернення позичальником кредитних коштів при настанні події припинення, вся фактична заборгованість позичальника вважається простроченою і позичальник зобов`язаний повернути таку фактичну заборгованість в повному розмірі.
Сторони визначили, що днем настання події припинення і датою визнання фактичної заборгованості позичальника простроченою є, зокрема, пред`явлення Банком вимоги про дострокове повернення кредиту – дата зазначена в такому письмовому повідомленні Банку і звернення банку з позовом про дострокове стягнення кредиту, у тому числі, шляхом звернення стягнення на заставлене майно наступний календарний день за днем поштового відправлення позовної заяви банку до відповідача(-чів) (пп. 5.4.2.2 і 5.4.2.3 п.5.4.2 правил).
28.17. Відповідно до п. 5.4.3 Правил при розрахунку розміру платежу позичальника на користь банку згідно п.5.4.1. цих Правил використовується метод «факт/факт», враховуючи день настання події припинення та не враховуючи день, коли прострочена заборгованість позичальника щодо погашення суми кредиту була повністю погашена.
28.18. Згідно з п. 7.1.1 Правил зміна базової процентної ставки за кредитом здійснюється за ініціативою банку без внесення змін (доповнень) до договору, шляхом надсилання банком п поручителям, заставодавцям/іпотекодавцям письмового повідомлення засобами комунікаційного зв`язку (клієнт-інтернет-банк, SMS повідомлення, Telegram (Телеграм), Viber (Вайбер) тощо) про зміну процентної ставки за користування кредитними коштами (далі - повідомлення) з 1 по 15 число першого місяця, наступного за звітним кварталом - у разі застосування ставки UІRD3m.
Повідомлення обов`язково має містити значення процентної ставки за користування кредитними коштами, на яку буде проведено заміну діючої базової процентної ставки за користування кредитними коштами (далі - нова базова процентна ставка), та дату починаючи з якої вона застосовується.
28.19. За змістом п.7.2.4.1 Правил застосування компенсаційної процентної ставки призупиняється у випадку порушення позичальником графіку погашення основної заборгованості (частини/повної суми за кредитом) відповідно до додатку 1 до договору про приєднання та/або нарахованих процентів за користування кредитними коштами що відповідає розміру компенсаційної процентної ставки, а саме прострочення сплати основної заборгованості та/або нарахованих процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою що відповідає розміру компенсаційної ставки на строк більше ніж на 15 календарних днів.
28.20. Пункт 9.10. Правил передбачає, що будь-які повідомлення, попередження, вимоги та будь-який інший обмін інформацією між Сторонами, що стосуються Договору про надання кредиту та не обмежуючись ним, незалежно від того, передбачені вони Договором про надання кредиту або ні, мають юридичну силу, якщо вони зроблені письмово і доведені до відома іншої Сторони засобами Системи дистанційного обслуговування та/або SMS - повідомлень та/або електронної пошти та/або в паперовій формі та/або через програмний додаток типу Viber, Telegram тощо, який може бути встановлений на мобільних, планшетних пристроях та персональному комп`ютері Позичальника. Адреса для зв`язків та листування зазначається у Договорі про приєднання. Для доказу вручення повідомлення або документа буде достатнім довести, що доставка була здійснена особисто або що конверт, що містить повідомлення або документ, мав вірно вказану адресу і був відправлений (відповідно до вимог даного пункту, і всі поштові витрати були повністю оплачені), або що повідомлення електронною поштою було відправлено на адресу електронної пошти відповідної Сторони або що SMS - повідомлення було відправлено за номером телефону відповідної Сторони, або що повідомлення через Viber, Telegram було відправлено за номером телефону відповідної Сторони.
28.21. У пунктах 10.1-10.4 Правил сторони погодили, що укладаючи договір про надання кредиту позичальник погоджується, що банк має право в будь-який час в односторонньому порядку вносити зміни до правил, шляхом офіційного опублікування тексту таких змін на сайті банку не пізніше ніж за 10 (десять) календарних днів до набрання чинності цими змінами. З моменту набрання чинності зміни до правил є обов`язковими для виконання сторонами.
У випадку укладання договору про надання кредиту до набрання чинності змін до правил, але після їх офіційного опублікування банком, позичальник вважається таким, що своєчасно повідомлений про внесення змін до правил та їх зміст, Сторони домовляються, що позичальник безумовно приймає на себе ризики та обов`язок самостійно відстежувати наявність/відсутність повідомлень банку про внесення змін до правил на сайті банку.
Зміни до правил є погодженими позичальником (відповідно до частини третьої статті 205 Цивільного кодексу України), якщо до дати, з якої вони набувають чинності, позичальник у визначений правилами спосіб не повідомить банк про свою незгоду із запропонованими змінами до правил.
28.22. Згідно з п.10.5 Правил сторони домовляються, що у випадку незгоди позичальника із запропонованими змінами до правил, позичальник має право звернутися до банку до дати набрання чинності змін до правил з письмовою заявою про розірвання договору про надання кредиту, при цьому позичальник зобов`язаний в повному обсязі погасити будь-яку наявну заборгованість за договором про надання кредиту.
28.23. Відповідно до п. 10.7. Правил договір про надання кредиту діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.
29. 27.10.2021 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - кредитор), ОСОБА_2 (далі - поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Візантія» (далі - позичальник) укладено договір поруки №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ-П1 (далі - договір поруки 1, а.с.49-51 т.1).
30. 27.10.2021 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - кредитор), ОСОБА_1 (далі - поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Візантія» (далі - позичальник) укладено договір поруки №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ-П2 (далі - договір поруки 2, а.с.52-54 т.1).
31. Відповідно до умов договорів поруки поручителі зобов`язуються перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по договору про приєднання до Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого та середнього бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємства «Доступні кредити 5-7-9%» в АБ «Укргазбанк» №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ від 27.10.2021, а також договорів про внесення змін та додаткових договорів до нього (далі — кредитний договір), укладеному кредитором з позичальником, згідно якого позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 26.10.2026 (включно):
- повернути кредит у розмірі 3218187,94грн;
- сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи зі суми значення індексу UIRD3m для валюти, що відповідає валюті кредиту, станом на попередній банківський день, що передує даті укладання кредитного договору, та значення фіксованої маржі в розмірі 6 процентних пункти, з урахуванням щоквартальної зміни згідно з умовами кредитного договору та сплати процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи зі значення базової процентної ставки, згідно з умовами п. 6 кредитного договору, збільшеної на 5,0 процентних пункти;
- комісії, а також штрафи, пені та інші платежі у розмірі і випадках, передбачених кредитним та цим договорами;
- відшкодувати кредитору всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання позичальником умов кредитного договору у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором.
31.1. Відповідно до умов п. 1.2 договорів поруки, поручителі несуть солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобов`язань по кредитному договору. Поручителі відповідають за повернення заборгованості за кредитним договором у тому ж обсязі, що і позичальник (п. 1.3 договорів поруки).
31.2. Пунктом 2.1 договорів поруки встановлено, що у випадку невиконання позичальником зобов`язань по кредитному договору кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов`язань по кредитному договору до позичальника та поручителя.
31.3. Пунктами 2.2, 2.3 договорів поруки встановлено, що поручителі зобов`язані не пізніше 2-х банківських днів з дати отримання письмової вимоги кредитора, перерахувати суму заборгованості позичальника за кредитним договором на рахунок(ки), номер(а) якого(их) зазначається(ються) в письмовій вимозі кредитора. У разі невиконання поручителем пункту 2.2. цього договору, кредитор має право відшкодувати заборгованість по кредитному договору, шляхом звернення стягнення на майно, належне поручителю у відповідності з вимогами чинного законодавства.
31.4. Відповідно до умов п. 5.1 договорів поруки, договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення відбитками печаток (за наявності) і діє до 26.10.2036.
31.5. Порука за цим договором припиняється: у разі припинення забезпеченого нею зобов`язання за кредитним договором; якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване позичальником або поручителем (п. 5.2 договорів поруки).
31.6. Згідно з п. 6.3 договорів поруки сторони цього договору підтверджують, що вони вичерпно ознайомлені зі змістом кредитного договору, та будь-яке посилання в тексті цього договору на кредитний договір чи окремі його положення є достатнім для включення відповідних положень в цей договір шляхом посилання. Будь-які характеристики боргових зобов`язань, які не вказані в цьому договорі, вважаються погодженими сторонами шляхом посилання, враховуючи їх ознайомленість з кредитним договором та згоду з усіма його умовами. 
Договори поруки підписані сторонами та скріплені печатками банку та позичальника.
32. Позивачем зобов`язання за договором виконано та 27.10.2021 надано кредит у розмірі 3218187,94грн, що підтверджується банківською випискою з особового рахунку відповідача 1 за період з 27.10.2021 по 08.10.2023 (а.с.19-26 т.1).
32.1. Згідно з банківською випискою за період з 27.10.2021 по 08.10.2023 відповідач 1 частково погасив кредит на загальну суму 161910,00грн, а саме, 15.11.2021 у розмірі 1000,00грн, 10.12.2021 у розмірі 158910,00грн, 14.01.2022 у розмірі 1000,00грн, 15.02.2022 у розмірі 1000,00грн.
32.2. Також відповідно до банківської виписки відповідач 1 частково здійснив оплату нарахованих процентів 15.11.2021 у розмірі 4022,73грн, 10.12.2021 у розмірі 24132,41грн, 14.01.2022 у розмірі 24059,20грн, 15.02.2022 у розмірі 23697,15грн та комісії 27.10.2021 у розмірі 16090,94грн, 15.11.2021 у розмірі 1287,28грн, 10.12.2021 у розмірі 1287,28грн, 14.01.2022 у розмірі 1287,28грн, 15.02.2022 у розмірі 1287,28грн.
32.3. З банківської виписки також вбачається, що відбулась компенсація процентів за програмою «Доступні кредити 5-7-9%» 02.11.2021 у розмірі 1881,75грн, 02.12.2021 у розмірі 11288,61грн, 05.01.2022 у розмірі 11254,36грн, 03.02.2022 у розмірі 11769,59грн.
33. За розрахунком позивача у відповідача 1 обліковується заборгованість за договором №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ від 27.10.2021 в загальному розмірі 3925294,98грн, з яких 3056277,94грн - заборгованість по кредиту (2571547,94грн - строкова, 484730,00грн - прострочена), 858718,80грн - заборгованість по процентам (64392,38грн - поточна, 698353,65грн - прострочена, 95972,77грн - компенсація ФРП), 10298,24грн - заборгованість по комісії (прострочена) (а.с.27-29 т.1).
34. Як вказує Позивач, вимога про дострокове повернення кредиту позичальником останньому не направлялась, оскільки за місцезнаходженням Відповідача 1 поштові відділення АТ «Укрпошта» не функціонують.
Посилаючись на порушення Відповідачем 1 умов договору №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ від 27.10.2021 позивач звернувся до суду з відповідним позовом про солідарне стягнення з відповідачів 3925294,98грн, з яких 3056277,94грн - заборгованість по кредиту, 858718,80грн - заборгованість по процентам, 10298,24грн - заборгованість по комісії.
35. 11.03.2024 від Відповідача 2 на адресу суду було направлено клопотання (а.с.115-116 т.1) про витребування доказів, за змістом якого останній просив витребувати у Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» ЄДРПОУ 23697280, що зареєстроване за адресою: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1 документи, що стосуються отримання, виконання ТОВ Фірма «Візантія» умов Договору №1936/2021/СРД-МСБ-НВКЛ про приєднання до правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого та середнього бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9% в АБ «Укргазбанк» від 27.10.2021 року, а саме:
- Рішення кредитної ради АБ «Укргазбанк» від 24.06.2020;
- Протокол №163/2 зі змінами внесеними рішенням Кредитної ради АБ «Укргазбанк» від 07.07.2020;
- Протокол 176/2 від 04.09.2020;
- Договір страхування предмету застави;
- Документи пов`язані з видачею та виконанням договору.  
36.Ухвалою Господарського суду Донецької області від 24.04.2024, дослідивши клопотання Відповідача 2, суд встановив, що клопотання про витребування  не містить посилання на конкретні обставини, які можуть підтвердити докази, що просить витребувати Відповідач 2, або аргументи, які вони можуть спростувати. У клопотання Відповідач 2 вказує, що, наприклад, договір страхування предмету застави є важливим для визначення обсягу відповідальності кожної сторони. Суд зауважив, що предметом спору є стягнення заборгованості за кредитним договором, тому договір страхування предмету застави не стосується предмету позову.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача 2 про витребування доказів.
37. Заперечуючи проти позовної заяви Відповідач 3 надав до місцевого суду відзив, за змістом якого останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень вказує на неврахування банком положень Порядку надання фінансової державної підтримки в частині встановлення компенсаційної процентної ставки у розмірі 0 відсотків річних як сільськогосподарському товаровиробнику. Відповідач 3 також зазначає, що договір поруки є припиненим з вересня 2022 року у зв`язку зі збільшенням процентної ставки на підставі ч. 1 статті 559 Цивільного кодексу України, на наводить практику Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 26.05.2020 у справі №910/13109/18. Крім того, відповідач 3 вказує, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконання Фондом розвитку підприємництва своїх зобов`язань; відсутня дата виникнення права на заявлення вимоги до відповідачів. У відзиві відповідач 3 зазначає, що банківський рахунок не працює, банк не здійснює обслуговування на окупованій території, інший порядок виконання зобов`язань за кредитним договором не передбачений. Як і відповідач 2, відповідач 3 вказує, що не було залучено до участі у справі Фонд розвитку підприємств, страхову компанію; а також що відповідач 1 знаходиться на окупованій території (а.с.159-173 т.1).
38.З матеріалів справи убачається, що місцевим судом під час розгляду позовної заяви були оприлюднені на сайті суду повідомлення про кожну ухвалу, яку було постановлено в межах розгляду справи №905/1667/23 (а.с.71,85,113,144,152,181,183,198,217,233,256 т.1, а.с.23,32,60,67,73 т.2).
39. Судом апеляційної інстанції також здійснено відповідне повідомлення на сайті «Судова влада» від 18.02.2025 (https://eag.court.gov.ua/sud4875/gromadyanam/povato/1757956/) (а.с. 226 т.2).
40.  Зважаючи на вказані обставини, спірні правовідносини були розглянуті місцевим судом в контексті приписів Цивільного (далі – ЦК) та Господарського кодексів України, зокрема, щодо кредитних правовідносини, а також загальних норм, що регулюють виконання грошових зобов`язань.

VІ. Оцінка апеляційного суду:
41. Суть апеляційного перегляду полягає в оскаржені висновків місцевого суду в частині визнаних ним обґрунтованими і задоволеними позовних вимог Банку до Позичальника (Відповідач 1) та його Поручителів (Відповідача 2 і 3) про солідарне стягнення заборгованості по кредиту, процентам і комісії у загальному розмірі 3765613,50грн.
42. Ініційоване Поручителями апеляційне провадження, чиї вимоги є тотожними щодо результату апеляційного перегляду, а доводи частково співпадають, передбачає надання правової оцінки сукупності аргументів, які можна звести до таких тез:
-          відсутність належного повідомлення Позичальника – Відповідача 1 про судовий розгляд (1);
-          незастосування до спірних правовідносин Постанови КМУ №28 від 24.01.2020 з подальшими змінами, які мали відображатися в Правилах надання кредиту та зокрема, передбачали зменшення загального розміру нарахованих відсотків (2);
-          ненастання строку виконання зобов`язань за кредитним договором у Позичальника, який знаходиться на тимчасово окупованій території та має обмеження щодо здійснення господарської діяльності і використання платіжних систем та нікчемність всіх правочинів з його участю, зважаючи на таке знаходження і не зміну податкової адреси (3);
-          незастосування Банком до Позичальника усього обсягу передбаченої Програмою фінансової державної підтримки «Доступні кредити 5-7-9%», а саме гарантій до Фонду розвитку підприємництва, відсутність належних доказів позбавлення Позичальника права на отримання пільги, умовам надання якої він відповідав з огляду на виданий кредит, незастосування додаткових компенсаційних відсотків від Фонду розвитку підприємництва та застосування підвищених ставок, які призвели до зміни обсягу відповідальності Позичальника і є підставою для припинення поруки (4);
-          допущена місцевим судом неповнота встановлення обставин через відсутність у матеріалах справи низки належних допустимих доказів (рішень кредитної ради Банку про встановлення і зміну тарифів Позичальнику та відсоткових ставок за користування кредитом, документів на підтвердження надання послуг з управління кредитними коштами та їх вартості, про звернення Банку до Фонду розвитку підприємництва щодо заходів державної підтримки Позичальника та застосовності до нього положень Постанови КМУ №28 від 28.01.2020 і №497 від 29.04.2022 та інших документів щодо формування розміру заборгованості Позичальника, протоколів кредитної ради Банку, договору страхування предмета застави і договору між Банком і Фондом розвитку підприємництва), стосовно витребування частини з яких Відповідачем 2 було заявлено і безпідставно відхилене судом відповідне клопотання, а також у зв`язку з незалученням Фонду розвитку підприємництва і страховика об`єкту застави та не з`ясування судом чинності застосованої редакції Правил надання кредиту (5);
-          не врахування відсутності оформлення змін до договорів поруки шляхом укладання додаткових угод, які необхідні з огляду на застосування Банком відсоткових ставок, розмір яких відрізняється від ставки на момент укладання кредитного договору, та неповідомлення Поручителів про дострокове виконання зобов`язання, забезпеченого порукою (6);
-          незастосування Банком пільги з надання Фондом розвитку підприємництва гарантій зумовило введення Поручителів в оману, що є підставою для визнання договору поруки недійсним згідно ст.230 ЦК (7).
43. У відповідності до вимог ст.ст.15,16 ЦК та ст.ст. 4,5 Господарського процесуального кодексу України (далі -  ГПК) можливість задоволення позову передбачає доведення Позивачем (ст.ст. 13,74 ГПК) та встановлення судом такої сукупності складників: наявність та приналежність позивачеві захищуваного суб`єктивного права (легітимного інтересу) (а); порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу визначеним відповідачем (б); належність та ефективність обраного способу судового захисту (в).
44. Враховуючи спрямованість апеляційних вимог Відповідачів 2 і 3 на ухвалення нового рішення у переглядуваній частині про повну відмову у задоволенні відповідних позовних вимог, та відсутність серед аргументів цих Апелянтів посилання на необхідність застосування наслідків спливу позовної давності у якості самостійної підстави для відмови у задоволені позову (ч.4 ст.267 ЦК), яка передбачає наявність і доведеність всіх вказаних у п.43 цієї постанови складників, колегія апеляційного суду оцінюватиме аргументи Скаржників в контексті спроможності спростувати вказані складники.
45. Насамперед, апеляційним судом відмічається, що деякі аргументи Апелянтів, приведені у п.42 цієї постанови, відтворюють/повторюють їх позицію, яка висловлювалась в суді першої інстанції та набула правової оцінки у переглядуваному рішенні. При цьому, Скаржники не сформулювали конкретні претензії щодо недоліків такої правової оцінки та їх невідповідності приписам належного до застосування у спірних правовідносинах матеріального права.
45.1. Колегія апеляційного суду повністю поділяє висновок місцевого суду про юридичну неспроможність доводу Відповідача 2 щодо нікчемності кредитного договору поруки на підставі п.6 ст.13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», адже за змістом приписів ст.ст. 203,215 ЦК недійсність правочину визначається у світлі обставин, які існували на момент його вчинення. Наразі, на дату укладання кредитного договору від 27.10.2021 Позичальник не знаходився на тимчасово окупованій території – його місцезнаходження визначено окупованим з 05.03.2022, що не впливає на дійсність вчинених до цього угод.
45.2. Надані Позивачем до матеріалів справи банківські виписки з рахунку Позичальника за змістом ст.ст.1,9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п. 41-43, 57, 60,62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України від 04.07.2-18 №75 та у світлі правильно застосованої судом першої інстанції релевантної судової практики Верховного Суду є належними і достатніми доказами обставин надання, погашення кредиту та визначення заборгованості. Твердження Апелянтів про відсутність таких документів за умов не спростування достовірності вказаних  доказів Позивача і не надання Відповідачами жодних інших доказів  наявності обставин припинення грошових зобов`язань з повернення кредитних коштів будь-яким передбаченим законом способом, не відповідає фактичним обставинам справи.
45.3. Відповідачами не спростовано встановленої місцевим судом обставини допущеної Позичальником прострочення зобов`язання з повернення частини кредиту понад 15 календарних днів (а також зі своєчасної і повної сплати процентів), що за змістом п.21 Постанови КМУ від 24.01.2020 №28 та п.7.2.4.1. Правил надання кредиту зумовлює зупинення надання Фондом державної підтримки часткової компенсації процентів, яке відбулося у листопаді 2011 – лютому 2022 – до допущеного Позичальником у березні 2022 простроченні зі сплати платежу по тілу кредиту та нарахованих відсотків за лютий 2022. Викладене зумовлює висновок про необґрунтованість тверджень Відповідача 3 про безпідставне незастосування компенсаційних відсотків та збільшення через це обсягів відповідальності Поручителів.
45.4. У перебігу розгляду справи Відповідачами не заявлялось клопотань про залучення будь-яких осіб до участі у справу у порядку ст.50 ГПК і колегією суддів також не вбачається належних підстав для такого залучення, а також дослідження обставин виконання зобов`язань гарантом, страховиком чи за рахунок предмета застави, адже за відсутністю доказів припинення спірних грошових зобов`язань з будь-якого із вказаних джерел (і ці докази згідно вимог ст.ст. 13,74,80 ГПК мали бути надані Відповідачами разом із відзивом) саме Позивач управнений за змістом ст.12 ЦК визначатися самостійно із здійсненням належних у нього прав. Ані гарант, ані страховик не є зобов`язаними у розглядуваних відносинах особами перед Поручителями, солідарна відповідальність яких за Позичальника перед Банком не залежить від попередньої необхідності вчинення Кредитором заходів з задоволення своїх вимог за рахунок інших осіб. 
45.5. Судом першої інстанції на прикладі згадуваної Відповідачем необхідності врахування змін до Порядку надання фінансової підтримки, запроваджених Постановою КМУ від 12.03.2022 №274, цілком обґрунтовано у світлі положень ст.5 ЦК визначено про її незастосовність до кредитів, наданих до моменту набрання чинності цією постановою, з огляду на відсутність встановлення для Банку відповідного обов`язку щодо припинення нарахування процентів чи зменшення їх розміру. Цей саме висновок є релевантним і відносно інших зазначених Апелянтами редакцій Постанов КМУ, які вносили зміни до Постанови №28 від 28.01.2020, адже у межах цієї справи не заявлялись і не розглядались вимоги Позичальника щодо внесення змін до кредитного договору (складовим елементом якого є Правила подання кредиту) внаслідок відповідних нормативних змін, що зумовлює дотримання приписів ст.629 ЦК для визначення обсягу наявних у Банку прав та факту їх порушення.
45.6. Висновок суду про те, що перебування місцезнаходження Позичальника після отримання кредитних коштів на тимчасово окупованій території і пов`язані із таким перебуванням комунікаційні обмеження не впливають на обов`язок з повернення кредитних коштів і нарахованих процентів і не перешкоджає використання рахунку в Банку, розташованого у м. Києв, і цілком узгоджується із приписами ст.ст.617 і 625 ЦК.
46. Як убачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, захищуване суб`єктивне право Банку ґрунтується на укладених з Відповідачами 2 і 3 договорах поруки.
46.1. Означені договори у відповідності до ст.ст.11,509 ЦК є належними підставами для виникнення у їх сторін обумовлених ними зобов`язань і їх (договорів) презумпція правомірності, визначена ст.204 ЦК, у порядку ст.215 цього Кодексу не спростована належним чином. З цього приводу колегією суддів відмічається, що у межах цієї справи не висувалось вимог про визнання договорів поруки недійсними, зокрема з визначених ст.230 ЦК підстав, а тому відповідний аргумент Скаржника – Відповідача 2 відхиляється, адже відповідні вимоги і підстави незаявленого зустрічного позову згідно ч.5 ст.269 ГПК не приймаються і не розглядаються на стадії апеляційного перегляду. Наразі, процесуальне законодавство не передбачає визнання договору недійсним з власної ініціативи суду поза межами розгляду відповідної позовної вимоги (ст.14 ГПК).
46.2. Положення п.2.1. Правил надання кредиту, які відповідають приписам ч.1 ст.1054 ЦК, визначають суб`єктивне право Банку вимагати від Позичальника як повернення наданого кредиту (факт надання якого в сумі 3218187,94грн. встановлено місцевим судом, підтверджується матеріалами справи і Апелянтами не спростовується) у відповідності до умов такого повернення, так і сплати нарахованих процентів за користування кредитом, а також комісій, визначених узгодженими Позичальником тарифами (а.с.35 зворотна сторона т.1).
46.3. Зважаючи на приписи ст.ст.553, 554 ЦК, а також положення п.п.1.1.-1.3. договорів поруки Відповідачів 2,3 обсяг суб`єктивних прав Банку до них щодо вимоги сплати заборгованості за забезпеченим їх порукою кредитним зобов`язанням Позичальника, зважаючи на повну і солідарну відповідальність, визначається саме положеннями кредитного договору. За таких обставин, перш ніж надавати правової оцінки аргументам Апелянтів, які стосуються «автономно» правовідносин поруки, апеляційний суд вважає за необхідне встановити всі параметри елементу (а), визначеного п.43 цієї постанови, саме в контексті умов кредитних правовідносин. 
47. Обраний Позивачем і застосований у переглядуваному рішенні спосіб судового захисту шляхом стягнення нарахованої заборгованості (ст.625 ЦК) співвідноситься із передбаченим п.5 ч.2 ст.16 ЦК примушенням до виконання відповідного обов`язку.
47.1. У світлі приписів ч.1 ст.19 Конституції України та ч.ч.1,2 ст.14 ЦК параметри такого обов`язку Позичальника перед Банком визначаються умовами укладеного кредитного договору та положеннями законодавства, яке регламентує правовідносини між сторонами з огляду на природу такого договору.
47.2. Порушення суб`єктивного права Банку на отримання коштів, що визначені оскаржуваною частиною рішення, у розумінні ст.610 ЦК передбачає існування у Позичальника обов`язку зі сплати відповідної суми коштів і невиконання такого обов`язку хронологічно до моменту подання позову (21.12.2023), адже рішення суду не створює нового зобов`язання, а захищає від порушення наявне право.
47.3. Положення ч.2 ст.1054 ЦК передбачають застосовність до кредитних відносин приписів параграфу 1 глави 71 ЦК, зокрема і ч.1 ст.1049 цього Кодексу, що визначають значущість параметру строку, у який Позичальником мають бути повернуті кошти кредиту:
-          дотримання визначених умовами договору строків виконання зобов`язання з повернення кредиту відповідає вимогам ч.1 ст.530 і ст.629 ЦК;
-          значущість строковості кредитних відносин цілком узгоджується із специфікою природи кредитного договору, які передбачають визначеність і узгодженість між Банком і Позичальником періоду часу, упродовж якого останній управнений користуватися наданим Кредитодавцем «благом» у вигляді правомірного використання коштів і тривалість якого (правомірного користування) визначає обсяг нарахування Банком плати за надання такого «блага» у вигляді передбачених договором процентів. Такий підхід узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 04.02.2020 у справі №912/1120/16.
47.4. За змістом п.2 кредитного договору та Графіку зменшення ліміту кредитування до нього Позичальник набув право користуватися наданими кредитними коштами у період з 27.10.2024 по 26.10.2026, повертаючи у межах цього періоду тіло кредиту частинами, які визначені вказаним Графіком, що відповідає розумінню розстрочення, визначеного ч.2 ст.1050 ЦК:
-          станом на момент подання позову Позичальник згідно умов Графіку зменшення ліміту кредитування міг правомірно користуватися 1929907,94грн. з наданих 3218187,94грн. кредиту, маючи обов`язок відповідно на цей момент повернути Банку 1288280грн. (3218187,94-1929907,94)грн.;
-          за встановленими місцевим судом обставинами обов`язок Позичальника з повернення означеної суми кредиту був виконаний лише частково – в розмірі 161910грн. (платежі у період з 15.11.2021 по 15.02.2022), з огляду на що розмір простроченого відповідно до умов Графіку обов`язку Позичальника на момент подання позову за тілом кредиту становив 1126370грн. (1288280 – 161910);
-          наразі Банком заявлено і судом задоволено вимоги за тілом кредиту в обсязі 3056277,94грн., що охоплює як прострочені на момент подання позову грошові зобов`язання Позичальника згідно узгодженого сторонами Графіку, так і решту наданих кредитних коштів, що опосередковує спонукання і до дострокового виконання обов`язку Позичальника з повернення кредиту. 
48. За змістом ч.2 ст.1050 ЦК Банк управнений вимагати дострокового повернення усієї суми наданого кредиту у разі прострочення Позичальником повернення чергової частини. 
48.1. За висновком судової колегії, висування Банком вимоги про дострокове повернення тієї частини наданого кредиту, строк користування якою ще не сплив, як позовної передбачає існування такого обов`язку з дострокового повернення у Позичальника та його порушення ним (п.47.2 цієї постанови) до моменту подання позову:
-          можливість існування та порушення Позичальником вказаного обов`язку вимагає наявності трансформації/зміни умов існуючих (визначених Графіком) домовленостей сторін щодо строків повернення кредиту;
-          і хоча можливість такої трансформації/зміни умов зобов`язання щодо строків виконання обов`язків з повернення кредиту не узалежнена законодавцем від отримання згоди Позичальника (загальне правило ст.525 і ч.1 ст.651 ЦК), ці зміни не відбуваються автоматично без відповідного волевиявлення Банку виключно внаслідок прострочення Позичальником чергового платежу за тілом кредиту;
-          за змістом правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у п.54 постанови від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, пред`явлення до позичальника вимоги про дострокове повернення кредиту припиняє право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти. 
48.2. З урахуванням викладеного, судова колегія апеляційного суду дійшла висновку, що передбачена ч.2 ст.1050 ЦК зміна визначених строків повернення кредиту вимагає наявності двох умов: прострочення Позичальником обов`язку з повернення чергової частини тіла кредиту (ця умова у цій справі дотримана) та вчинення Банком одностороннього правочину зі зміни умов договору – висування вимоги з дострокового повернення кредиту:
-          правовою підставою встановлення первісних умов щодо строку повернення наданого кредиту є договір (правочин);
-          за змістом ст.651 ЦК зміна вказаних умов договору можлива лише: за взаємною згодою сторін (наразі відсутня і згідно ч.2 ст.1040 ЦК не вимагається), судовим рішенням про зміну умов договору (таке за встановленими обставинами не ухвалювалося і до нього не може прирівнюватися факт подання позову про стягнення заборгованості) чи внаслідок односторонньої відмови від договору, якщо відповідне право передбачено договором або законом;
-          така вимога Банку з дострокового повернення кредиту є відмовою від договору у розумінні ч.3 ст.651 ЦК і кваліфікується як односторонній правочин згідно ч.3 ст.202 ЦК, який встановлює обов`язки як для Позичальника з дострокового повернення кредиту (адже така можливість передбачена як ч.2 ст.1050 ЦК, так і п.11.8 кредитного договору і п.4.3.3. Правил надання кредиту), так і припиняє право Банку з подальшого нарахування визначених договором процентів;
-          правомірність кваліфікації вимоги Банку як одностороннього правочину судовою колегією цілком узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.10.2022 у справі №761/13409/15-ц.
48.3. Як зазначається самим Позивачем у позові та убачається з матеріалів справи Банком до подання позовної заяви не було висунуто у порядку ч.2 ст.1050 ЦК вимоги про дострокове повернення кредиту ані до Позичальника, ані до Поручителів, що зумовлює висновок про невчинення відповідного одностороннього правочину та не здійснення змін умов щодо строків повернення кредиту, визначених Графіком зменшення ліміту кредитування. Висновок місцевого суду про настання таких змін внаслідок подання розглянутого у межах цієї справи позову є помилковим, оскільки:
-          подання позову як процесуальна дія не є правочином і не може змінювати виключно фактом її вчинення умови договору у матеріально-правовому аспекті;
-          посилання з цього приводу на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 17.02.2021 у справі №750/13632/18 та від 02.02.2022 у справі №743/212/19, які відсилають до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, що «звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору у повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни» з боку Господарського суду Донецької області є помилковим, адже не враховує істотної різниці у фактичних обставинах між справою, розглянутою Великою Палатою Верховного Суду і цією справою №905/1667/23;
-          так, зі змісту постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 №310/11534/13-ц убачається існування таких істотних обставин, які зумовили постулювання застосованого судом першої інстанції підходу – перед звернення кредитором із позовом про стягнення достроково суми наданого кредиту, такий кредитор звернувся до боржника з письмовою вимогою про дострокове повернення кредиту, а після її невиконання із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки (який і був задоволений);
-          більш, того, Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові №310/11534/13-ц чітко зазначив, що «строк дії договору змінився з тридцятого дня з дати, зазначеної на квитанції, яка надається банку відділенням зв`язку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користуванням ним з повідомлення кредиту, сплату процентів за користуванням ним з повідомленням про вручення, і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсягу», чим підкреслив стверджувану колегією суддів апеляційної інстанції юридичну значущість вчинення досудової вимоги Банку як одностороннього правочину, який змінює первісні умови щодо строків повернення кредиту;
-          наразі, серед обставин розглядуваної справи №905/1667/23 не було ані досудового звернення Банку з вимогою про повернення суми кредиту достроково до Позичальника (як це передбачено п.11.8. кредитного договору) і Поручителів (згідно п.2.1. договорів поруки), ані судового рішення про звернення стягнення на заставне майно в рахунках погашення обов`язку з дострокового повернення кредиту, а тому, з огляду на значущість цих істотних фактичних обставин в контексті усталених критеріїв в подібності правовідносин (вказані у таких постановах Великої Палати Верховного Суду – від 19.05.2020 (п.6.30) у справі №910/719/19, від 19.06.2018 (п.5.5) у справі №922/2383/16, від 16.05.2018 (п.8.2) у справі №910/5394/15-2) здійснене місцевим судом застосування правових позицій Верховного Суду в обґрунтування висновку про можливість зміни умов щодо строку повернення кредиту шляхом подання позову про його стягнення є необґрунтованим.
48.4. Припинення поштового зв`язку з місцезнаходженням Позичальника не звільняє Банк від необхідності дотримання визначених вище вимог матеріального права щодо запровадження змін умов договору кредиту шляхом вчинення відповідного одностороннього правочину, тим більше, що п.9.10. Правил надання кредиту передбачає можливість комунікації між сторонами і засобами дистанційного обслуговування, а також електронною поштою та за допомогою месенджерів і SMS- повідомлень. Доказів неможливості такої комунікації для висування Позичальнику вимоги про дострокове повернення кредиту Позивачем не надано. 
48.5. Апеляційний суд відносно визначення у п.5.4.2.3 Правил надання кредиту подією Припинення наступний календарний день за днем поштового відправлення позовної заяви Банку про дострокове стягнення кредиту до відповідача (відповідачів) зазначає таке:
-          за змістом ч.3 ст.6 ЦК сторони не можуть своєю домовленістю змінити визначені приписами ч.3 ст.202, ст.207 і ч.3 ст.651 цього Кодексу правила письмового (згідно приписів ст.1055 ЦК) вчинення одностороннього правочину кредитором про зміну існуючих умов кредитного договору щодо строків повернення кредиту, що зумовлює застосування регулюючих положень саме ЦК, а не Правил надання кредиту належно від відсутності факту спростування дійсності п.5 ч.2.3 Правил в порядку ст.215 ЦК;
-          положення ГПК не визначає моментом відправлення копії позовної заяви відповідачеві запровадження змін у матеріально-правових відносинах між сторонами договору, адже ця дія є лише однією з умов прийнятності позовної заяви для відкриття провадження;
-          у будь-якому разі умова п.5 ч.2.3. Правил надання кредиту у той формі, в якій вона сформульована Банком не була виконана, оскільки Позичальник – Відповідач 1 не отримав і йому не надсилалась поштою копія позовної заяви, тоді ж як Відповідачі 2 і 3 не є сторонами кредитного договору, щоб замість Позичальника брати участь у визначенні його умов – пасивна поведінка Третьої особи (Поручителя) – адресата позовної заяви не може створювати обов`язків для Позичальника, тоді як активна дія Банку з надсилання позову не на адресу Позичальника не може вважатися волевиявленням, яке стосується останнього. 
49. З урахуванням означених вище висновків апеляційного суду щодо не реалізації Позивачем у визначеному порядку права на вчинення одностороннього правочину зі зміни умов кредитного договору щодо строку його повернення, передбаченого ч.2 ст.1050 ЦК до подання розглядуваного у межах цієї справи позову, обсяг грошових зобов`язань Позичальника, виконання яких з повернення тіла кредиту він прострочив у розумінні ст.612 ЦК на дату подання позову, визначається розміром 1126370грн. (п.45.4 цієї постанови):
-          саме такий розмір грошового зобов`язання відповідає наявному суб`єктивному праву Позивача щодо повернення кредиту, яке було порушене станом на 21.12.2023р.;
-          відсутнє на момент подання позову суб`єктивне право Банку до завершення встановленого строку користування кредиту без зміни такого строку (через належну реалізацію свого права здійснити такі зміни) вимагати примусового виконання зі сплати коштів, обов`язок здійснення чого не настав (це не сумісно з ч.2 ст.14 ЦК) унеможливлює і існування порушення такого відсутнього права (елемент (б), визначений п.43 цієї постанови);
-          за таких обставин переглядуване рішення в частині стягнення заборгованості понад визначеної апеляційним судом суми боргу за кредитом 1126370грн. підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні таких вимог в обсязі 1929 907,94грн. (3056277,94-1126370), що стосується як Позичальника, так і Поручителів (п.46.3. цієї постанови).
50. Вказані висновки щодо належної до стягнення заборгованості за тілом кредиту не впливають на обсяг грошових зобов`язань Позичальника за визначеними місцевим  судом сумами стягнення заборгованості за нарахованими процентами та комісіями, розмір яких відповідає наявним умовам кредитного договору та встановленим обставинам часткового виконання грошових зобов`язань Позичальником.
50.1. Колегія апеляційного суду відмічає обґрунтованість здійсненого місцевим судом перерахунку позовних вимог Банку щодо нарахованих процентів з урахуванням приписів ч.4 ст.1056-1 ЦК і положень п.7.1.1 Правил надання кредиту та належної до застосування з 01.07.2022 процентної ставки у розмірі 13,38%. 
50.2. Припущення Апелянта щодо ймовірності існування Правил надання кредиту в іншій редакції, ніж було застосовано судом до спірних відносин, не підтверджені згідно вимог ст.ст. 13,74 ГПК доказово, зважаючи на те, що такі Правила розміщуються на сайті банку, а суд не зобов`язаний збирати такі докази (ч.1 ст.14 ГПК), тоді як концепція «негативного доказу» покладає саме на відповідного Апелянта довести факт існування інших умов Правил надання кредиту, які мали регулювати спірні відносини.
50.3. Не впливає на правильність визначення судом обсягів належної до стягнення заборгованості за процентами і комісією аргумент (1) Апелянтів про неналежне повідомлення Відповідача 1 про судовий розгляд, оскільки:
-          за змістом п.3 ч.3 ст.277 ГПК така обставина (якщо б вона мала місце) мала б значення як підстава для скасування рішення виключно у разі її вказівки як аргументу в апеляційній скарзі Відповідача 1 (яка не подана), адже Відповідачі 2,3 як Апелянти у розумінні ч.3 ст.4 цього Кодексу не управнені представляти інтереси Позичальника;
-          матеріали справи підтверджують вжиття місцевим судом заходів належного повідомлення Позичальника про судовий розгляд (а.с.71,85,113,144,152,181,183,198,217,233,256 т.1, а.с.23,32,60,67,73 т.2) і твердження протилежного не відповідає фактичним обставинам справи.
51. Лише щодо частини визначених у межах аргументу (5) нібито не досліджених, але потрібних для правильного вирішення спору доказів у перебігу розгляду справи Відповідачем 2 було заявлене клопотання про витребування доказів (а.с.115-116 т.1) і цілком обґрунтовано відхилене ухвалою суду від 24.04.2024р. Суд апеляційної інстанції звертає увагу Відповідача 3, що за змістом ч.3 ст.80 та ч.1 ст.81 ГПК необхідність витребування інших доказів мала бути обґрунтована у строк подання відзиву, а не шляхом зазначення про їх не дослідження за змістом апеляційної скарги. Неналежне здійснення адвокатом процесуальних прав не може створювати підстав обґрунтування ним його ж апеляційної скарги.
52. Загальна тривалість розгляду справи судом першої інстанції, продовження строків подання відзиву, задоволення клопотання щодо повернення до підготовчого засідання та надання детальної правової оцінки значущих аргументам Відповідачів у переглядуваному рішенні зумовлює висновок про безпідставність твердження апелянтів про допущену неповноту розгляду справи.
53. З приводу «автономного» аргументу (6) Апелянтів про припинення правовідносин поруки внаслідок не оформлення додаткових угод до договорів поруки у зв`язку із збільшенням застосовної Банком процентної ставки апеляційний суд зазначає таке:
53.1. Положеннями п.п.6,7 кредитного договору та розділу I Правил надання кредиту встановлюють змінювану процентну ставку за користування кредитом у розумінні ст.1056-1 ЦК, визначаючи умови і порядок її зміни та об`єктивні індекси, які використовуються у встановлених формулах розрахунку.
53.2. Застосування змінної ставки процентів, сплата яких охоплюється порукою, відображена у п.1.1. договорів Поруки, тоді як у п.6.3 цих договорів зазначається обізнаність Поручителів з усіма умовами кредитного договору.
53.3. Обсяг застосованої у межах цієї справи відповідальності Поручителів цілком відповідає тому обсягу, що визначався умовами кредитного договору на момент укладання договорів поруки – змінювана процентна ставка застосована у межах відомих параметрів, на які надали згоду Поручителі, а нових умов зміни процентної ставки, яка б збільшила обсяг первісно визначених умов відповідальності, не запроваджувалось і не застосовувалось, а тому і не було підстав для укладання додаткових угод між Банком та Поручителями.
53.4. З матеріалів справи не убачається визначених ст.559 ЦК підстав для припинення поруки Відповідачів 2,3, що мало б наслідком неможливість задоволення вимог про солідарне стягнення заборгованості Позичальника.
54. Апеляційним судом зазначається, що оскільки повний текст оскаржуваного рішення було підписано 13.01.2025, визначений строк ст.256 ГПК на його апеляційне оскарження сплив 02.02.2025. Означений строк також визначає проміжок часу, до спливу якого Апелянт в порядку ст.266 ГПК управнений доповнити свою апеляційну скаргу:
-          за змістом заяви адвоката Відповідача 3 про усунення недоліків апеляційної скарги, поданої 12.02.2025 (тобто поза межами строку на доповнення апеляційної скарги), серед іншого, була сформульована додаткова (відсутня в апеляційній скарзі) підстава оскарження рішення, пов`язана із формулюванням Банком позовних вимог (повністю стягнення однієї і тієї ж суми заборгованості) та їх самостійною зміною судом всупереч ст.14 ГПК;
-          недотримання Апелянтом встановленого строку для доповнення апеляційної скарги, а також недотримання вимог ч.2 ст.266 ГПК щодо надсилання копії такого доповнення всім іншим учасникам справи (а не лише Позивачу), унеможливлює згідно ст.118 ГПК врахування і оцінки його аргументу саме як доводу апеляційної скарги.
55. Разом із тим, згідно ч.4 ст.269 ГПК апеляційний суд управнений вийти за межі розглядуваних аргументів Апелянтів (приведені у п.42 цієї постанови) у разі неправильного застосування місцевим судом норм матеріального права.
55.1. Дійсно, сформульовані Банком позовні вимоги передбачали подвійне стягнення заявленої суми заборгованості, що (навіть з урахуванням висновків апеляційного суду про належне і порушене на момент подання позову суб`єктивне права щодо повернення тіла кредиту виключно в сумі 1126370грн.) не відповідає обсягу зобов`язань перед Позивачем, які він управнений вимагати виконання у судовому порядку.
55.2. Місцевий суд своїм формулюванням частково задоволених позовних вимог в абз.2 резолютивної частини переглядуваного рішення цілком обґрунтовано усунув таке «подвоєння», однак припустився іншої помилки, оскільки фактично запровадив солідарну відповідальність Поручителів один за одного, тоді як умови договорів поруки їх солідарну відповідальність перед Банком лише за Позичальника (а не іншого поручителя).
55.3. З урахуванням викладеного, апеляційний суд, окрім зазначеного у п.49 цієї постанови висновку про необхідність часткового скасування переглядуваного рішення і ухвалення у відповідній частині нового – про відмову у задоволенні позовних вимог Банку про стягнення 1     929 907,94грн. заборгованості за кредитом, застосовуючи релевантну правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 24.01.2018 року у справі №907/425/16 та усуваючи неправильне застосування ст.ст.543,554 ЦК вважає за необхідне змінити резолютивну частину переглядуваного рішення, виключивши солідарне зобов`язання Відповідача 2 і 3 один за одного перед Банком.
56. Такий результат апеляційного перегляду зумовлює висновок про частковість задоволення апеляційних вимог Відповідачів 2 і 3.
56.1. Це має наслідком перерозподіл судових витрат зі сплати Позивачем судового збору за подання позовної заяви пропорційно до результатів вирішення спору по суті, визначених цією постановою. Аналогічно підлягають розподілу між Апелянтами, з одного боку, та Банком – з іншого, понесені Скаржниками витрати зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг. 
56.2. Всі інші витрати Апелянтів (окрім судового збору за подання апеляційних скарг), пов`язані з апеляційним провадженням, враховуючи відсутність попереднього визначення їх орієнтовного розміру в апеляційних скаргах (ч.ч.1,2 ст.124 ГПК), а також відхилення колегією суддів переважно частини аргументів Скаржників через фактичну або юридичну неспроможність, віднести на рахунок таких Апелянтів відповідно – без компенсації за рахунок Банку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:
1. Апеляційні скарги ОСОБА_1 , смт. Велика Новосілка Волноваського району Донецької області та   ОСОБА_2 , с. Багатир Волноваського району Донецької області на рішення Господарського суду Донецької області на рішення Господарського суду Донецької області від 09.01.2025 (повний текст підписано 13.01.2025) у справі №905/1667/23 задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду Донецької області від 09.01.2025 (повний текст підписано 13.01.2025) у справі №905/1667/23 скасувати в частині задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», м. Київ до відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Візантія», с. Ключове Нікольського району Донецької області, відповідача 2 - ОСОБА_2 , с. Багатир Волноваського району Донецької області, відповідача 3 - ОСОБА_1 , смт Велика Новосілка Волноваського району Донецької області про солідарне стягнення 1     929 907,94грн. - заборгованості по кредиту та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні таких вимог.
2.1. Змінити резолютивну частину рішення Господарського суду Донецької області від 09.01.2025 (повний текст підписано 13.01.2025) у справі №905/1667/23, виключивши солідарне зобов`язання Відповідача 2 і 3 один за одного перед Банком.
2.2. В іншій частині рішення Господарського суду Донецької області від 09.01.2025 (повний текст підписано 13.01.2025) у справі №905/1667/23  залишити без змін.
3. Викласти резолютивну частину рішення Господарського суду Донецької області від 09.01.2025 (повний текст підписано 13.01.2025) у справі №905/1667/23 в наступній редакції:
«Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», м. Київ до відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Візантія», с. Ключове Нікольського району Донецької області, відповідача 2 - ОСОБА_2 , с. Багатир Волноваського району Донецької області, відповідача 3 - ОСОБА_1 , смт Велика Новосілка Волноваського району Донецької області про солідарне стягнення 3925294,98грн, з яких 3056277,94грн - заборгованість по кредиту, 858718,80грн - заборгованість по процентам, 10298,24грн - заборгованість по комісії, задовольнити частково.
Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», м. Київ (03087, місто Київ, Вулиця Єреванська, будинок 1, ідентифікаційний код 23697280) в солідарному порядку з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Візантія», с. Ключове Нікольського району Донецької області (87030, Донецька обл., Нікольський р-н, село Ключове, Вулиця Гагаріна, будинок 61, ідентифікаційний код 20390687) і ОСОБА_2 , с. Багатир Волноваського району Донецької області ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ), а також солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Візантія», с. Ключове Нікольського району Донецької області (87030, Донецька обл., Нікольський р-н, село Ключове, Вулиця Гагаріна, будинок 61, ідентифікаційний код 20390687) і ОСОБА_1 , смт Велика Новосілка Волноваського району Донецької області ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) заборгованість за кредитом в розмірі 1     126 370,00грн., заборгованість за процентами в розмірі 699 037,32грн. та заборгованість за комісією в розмірі 10 298,24грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Візантія», с. Ключове Нікольського району Донецької області (87030, Донецька обл., Нікольський р-н, село Ключове, Вулиця Гагаріна, будинок 61, ідентифікаційний код 20390687) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», м. Київ (03087, місто Київ, Вулиця Єреванська, будинок 1, ідентифікаційний код 23697280) витрати зі сплати судового збору у розмірі 9178,52грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , с. Багатир Волноваського району Донецької області ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», м. Київ (03087, місто Київ, Вулиця Єреванська, будинок 1, ідентифікаційний код 23697280) витрати зі сплати судового збору у розмірі 9178,52грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , смт Велика Новосілка Волноваського району Донецької області ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», м. Київ (03087, місто Київ, Вулиця Єреванська, будинок 1, ідентифікаційний код 23697280) витрати зі сплати судового збору у розмірі 9178,52грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити».
4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», м. Київ (03087, місто Київ, Вулиця Єреванська, будинок 1, ідентифікаційний код 23697280) на користь ОСОБА_1 , смт Велика Новосілка Волноваського району Донецької області ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 34738,33грн.
5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», м. Київ (03087, місто Київ, Вулиця Єреванська, будинок 1, ідентифікаційний код 23697280) на користь ОСОБА_2 , с. Багатир Волноваського району Донецької області ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 34738,33грн.
6. Постанова набирає сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5.Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 19.03.2025.

Головуючий суддя                                                                    Д.О. Попков

Суддя                                                                                           О.В. Стойка  

Суддя                                                                                           О.А. Істоміна