ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний номер справи: 766/8914/24 

Справа № 766/8914/24 Головуючий в суді І інстанції Рябцева М.С. 
Провадження № 33/819/9/24 Доповідач Кутурланова О.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:
       головуючий – суддя Кутурланова О.В.
       за участю: 
       секретаря судового засідання – Олійник К.О.
       особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 
       захисника - адвоката Беспалова О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Беспалов Олексій Сергійович, на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 28 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-
                              В С Т А Н О В И В:

       Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 28 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
       Відповідно до постанови суду, 04.06.2024 року о 22 год. 02 хв за адресою: м.Херсон, вул. Некрасова, 210 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MersedesBenz, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія на місці зупинки з застосуванням Alkotest Drager 6820, результат огляду 1,04 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі по тексту ПДР).
       Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.
       Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Беспалов О.С., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на численні порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 28 листопада 2024 року та прийняти нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
       Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що:
       - під час зупинки працівниками поліції транспортного засобу не було зазначено підстав зупинки водія, при цьому жодних Правил дорожнього руху ним не порушено. Транспортний засіб зупинено без проблискових маячків та аудиосигналу. ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, має право пересування по місцевості для виконання конкретних завдань, тому комендантську годину він не порушив;
       - відеоматеріали, які знаходяться в справі, не доводять його провину, оскільки відеозапис не містить геолокації, не зрозуміло на який прилад здійснювалася відеофіксація, чи є він сертифікований і чи на сертифікованому програмному забезпечені оброблювалися файли;
       - сертифікати на спеціальні технічні засоби йому не пред`являлися та не зазначено їх марку;
       - представники поліції жодного разу не пред`явили свої службові посвідчення;
       - водієві при оголошені змісту протоколу не було роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, в тому числі право мати захисника.

       В ході розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Беспалов О.С. повністю підтримали викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, надали пояснення, наполягали на незаконності притягнення до адміністративної відповідальності.

       Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

       Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
       
       Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
       Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

       Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
       
       Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

       Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали, відео матеріали та дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

       За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
       Крім того, п.2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

       Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
       Проведення огляду на стан сп`яніння має здійснюватися згідно ст.266 КУпАП, відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі – Порядок) та з чітким дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі – Інструкція).
       Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, вищезазначених Інструкції і Порядку, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 
       У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).
       Таким чином, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП поліцейський зобов`язаний дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) при проведенні огляду та оформленні його результатів, в тому числі фіксування відмови від проходження огляду водієм.
       Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
       Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що його вина повністю підтверджується дослідженими судом належними та допустимими доказами, наявними у матеріалах справи.

       Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04.06.2024 року серії ААД № 411560, ОСОБА_1 04.06.2024 року о 22 год.02 хв. в м.Херсоні по вул.Некрасова, 210 в порушення п.2.9а ПДР України, керував транспортним засобом MersedesBenz, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
       Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням спеціального приладу «Drager Alcotest 6820», результат тесту №1040 від 04.06.2024 року о 22 год. 17 хв. позитивний – 1,04 % проміле. 
       Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився,        відмова зафіксована на бодікамеру 47 13 80. 
       До протоколу додані: рапорт, чек драгеру, заявка на отримання СМС, направлення, акт огляду.
       Згідно протоколу, ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП та повідомлено, що розгляд справи відбудеться у Херсонському міському суді Херсонської області.
       Вказаний протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Будь-яких заперечень чи зауважень ОСОБА_1 стосовно відомостей, зазначених в протоколі, даний протокол не містить.
       Тобто, протокол про адміністративне правопорушення складений з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, тому суд обґрунтовано визнав викладені у ньому відомості належним доказом у справі про адміністративне правопорушення.

       Крім того, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУпАП, а саме:
       - результатом проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» та акту огляду до нього, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення мови. За результатами огляду у ОСОБА_1 виявлено 1,04 проміле, з чим він погодився, про що свідчить відповідний підпис в акті огляду та на чек-тесту, що підтверджує факт перебування у стані алкогольного сп`яніння;
       - матеріалами відеофіксації правопорушення, які долучені до матеріалів справи, на яких зафіксована процедура проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», за результатом якого встановлено у останнього алкогольне сп`яніння – 1,04 проміле;
       - направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.06.2024 року, згідно якого у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення мови. Зазначено найменування закладу охорони здоров`я, а саме: КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР;
       - рапортом старшого лейтенанта поліції, в якому останній доповідав про події та обставини вчиненого правопорушення; 
       - довідкою інспектора відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП, відповідно до якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами;
       - зобов`язанням, складеним ОСОБА_1 про те, що останній зобов`язується не керувати будь-яким транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, транспортний засіб, яким він керував, залишає на місці без порушення ПДР України.

       Вказані докази є належними та допустимими, є взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленими у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції, та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. 
       Сумнівів у їх належності та достовірності у апеляційного суду не виникає.
       
       З огляду на викладене, при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суд повно та всебічно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251,252КУпАП та постановив рішення, яке відповідає вимогам ст. ст.245,280,283 КУпАП.

       Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП).
       Щодо посилання апелянта на ту обставину, що Правил дорожнього руху він не порушував і його автомобіль безпідставно було зупинено працівниками поліції, без проблискових маячків та аудиосигналу, а також те, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем і тому має право пересування по місцевості для виконання конкретних завдань та не порушує комендантську годин, апеляційний суд вважає необхідним зазначити наступне.
       Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку (ч.1 ст.1 Закону України «Про Національну поліцію»).
       Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності тощо (ст.2 Закону України «Про Національну поліцію»).
       Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію" під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану".
       Згідно п.3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
       Згідно з п. 24 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.
       До превентивних заходів, які може застосовувати поліція, належить, зокрема, зупинення транспортного засобу (п.4 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію»).
       Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначено підстави для зупинки транспортного засобу, а частиною третьою цієї статті передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
       Як зазначалося судом першої інстанції, і з цим погоджується апеляційний суд, що події, відображені у протоколі серії ААД № 411560 від 04.06.2024 року, відбувалися під час дії воєнного стану в Україні, в м. Херсоні, яке включено до зони бойових дій.
       Підставою для зупинки транспортного засобу Mersedes-Benz, номерний знак НОМЕР_2 , та подальших дій працівників поліції став проїзд транспортного засобу у комендатську годину, що було відображено в відео, зроблених з боді - камер поліційських під час спілкування с водієм. 
       Посилання апелянта, що відеозапис не містить даних геолокації не мають правового значення у даному випадку, оскільки місце вчинення правопорушення ніким не оспорюється. На відео ОСОБА_1 сам пояснював працівникам поліції чому і з яких причин він знаходився на місці зупинки транспортного засобу.

       Апеляційний суд погоджується з твердженням апелянта про те, що він, як військовослужбовець, може переміщатися по місцевості у період комендантської години.                Проте, ОСОБА_1 керував цивільним транспортним засобом, що і стало підставою для його зупинки працівниками поліції. Під час спілкування з поліцейськими не надав належних доказів на підтвердження того, що саме в цей період він мав виконувати конкретні завдання, пов`язанні з виконанням військового обов`язку. Разом з тим, як встановлено вище, у ході спілкування працівниками поліції виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому запропоновано пройти відповідний огляд на місці, на що останній погодився. Також із відео вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував, що напередодні вживав алкогольні напої.
       Крім того, суд зауважує, що зупинення транспортного засобу без проблискових маячків та аудиосигналу, не пред`явлення працівниками поліції свого службового посвідчення, а також сама правомірність зупинки транспортного засобу, не є об`єктом дослідження у межах даної справи, а може бути підставою для оскарження водієм дій патрульних у окремому порядку. За умови виявлення у особи, яка керує транспортним засобом, ознак алкогольного сп`яніння, незалежно від причин зупинки транспортного засобу, працівники Національної поліції зобов`язані вжити відповідних заходів, спрямованих на виявлення та припинення правопорушення, оскільки в іншому випадку ігнорування вказаних обставин суперечитиме наведеним вище завданням Національної поліції.
       
       Доводи апеляційної скарги щодо не роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 при оголошені змісту протоколу його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, в тому числі право мати захисника, спростовується наявним відеозаписом, де на записі у період з 22:44 по 22:45 зафіксовано роз`яснення йому таких прав працівниками поліції.
       Крім того, апеляційний суд зауважує, що зазначене твердження апелянта спростовуються матеріалами справи, оскільки протокол був підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауваження щодо неправомірності його складання.

       Інші доводи апеляційної скарги не впливають на висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, були предметом дослідження суду першої інстанції та не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

       Підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

       Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, суд приходить до висновку, що твердження ОСОБА_1 щодо своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а тому розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

       У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року ЄСПЛ вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

       Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
       З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова Херсонського міського суду Херсонської області від 28 листопада 2024 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Беспалов О.С., слід залишити без задоволення.

       Керуючись положеннями статті 284, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Беспалов Олексій Сергійович, залишити без задоволення.
       Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 28 листопада 2024 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського
апеляційного суду О.В. Кутурланова