УХВАЛА
17 лютого 2025 року 
м. Київ
справа № 711/4687/23
провадження № 61-14823св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М., (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,
учасники справи:
позивач - Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ»,
відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Нестеренко Олег Федорович, на постанову Черкаського апеляційного суду 
від 02 жовтня 2024 року у складі колегії суддів Карпенко О. В., Новікова О. М., Василенко Л. І.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» (далі - ПрАТ «Черкаське хімволокно») в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 
ОСОБА_3 та просило стягнути солідарно заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії), гарячого водопостачання (постачання гарячої води) у розмірі 25 895, 32 грн, інфляційні втрати в розмірі               20 814,56 грн, 3% річних у розмірі 4 867,25 грн.
Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій
Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 вересня 2023 року позов задоволено.
Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії), гарячого водопостачання (постачання гарячої води) в розмірі 25 895,32 грн, інфляційні втрати у розмірі 20 814,56 грн та 3% річних в розмірі 4 867,25 грн, а всього 51 577,13 грн. 
Судовий збір стягнутий із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» по 894,67 грн. з кожного.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2023 року скасовано заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси 
від 04 вересня 2023 року у цій справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 квітня 2024 року позов ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії), гарячого водопостачання (постачання гарячої води), залишено без розгляду за заявою позивача.
Стягнуто з ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» на користь  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3   судові витрати у розмірі 536,80 грн.
Додатковим рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 липня 2024 року стягнуто з ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 24 536, 80 грн, з яких: 24 000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу, 536,80 грн - витрати по сплаті судового збору .
Постановою Черкаського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ПрАТ «Черкаське хімволокно» задоволено частково.
Додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 липня 
2024 року змінено в частині визначення суми витрат на професійну правничу допомогу та стягнуто з ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 5 000,00 грн.
В іншій частині додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси 
від 12 липня 2024 року залишено без змін.
Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд врахував час, проведений представником відповідачів у судових засіданнях, обсяг підготовлених ним документів у справі, складність справи з урахуванням ціни позову в розмірі 51 577,13 грн, та вважав, що розмір таких витрат слід визначити в сумі 5 000,00 грн., що відповідає засадам співмірності зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, критеріям розумності та справедливості.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
03 липня 2024 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Нестеренко О. Ф., засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Черкаського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року.
У касаційній скарзі заявники просять суд касаційної інстанції скасувати постанову апеляційного суду в частині зміни додаткового рішення та залишити в силі додаткове рішення суду першої інстанції.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме суди застосували норми матеріального права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 25 травня 
2021 року у справі № 910/7586/19, від 22 грудня 2022 року у справі № 904/4134/20.
Крім цього, заявники вважають, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано змінив рішення суду першої інстанції в частині розміру витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивач не подавав заяву про зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а тому суд не міг вирішувати вказане питання з власної ініціативи.
Аргументи інших учасників справи
Інші особи, які беруть участь у справі не скористались своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу. 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 11 листопада 2024 рокувідкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Нестеренко О. Ф., на постанову Черкаського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року та витребувано матеріали справи. 
06 грудня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду. 
Позиція Верховного Суду
Підстави відкриття касаційного провадження та межі розгляду справи
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги. 
Касаційне провадження за касаційною відкрито з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України. 
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційне провадження підлягає закриттю з огляду на таке. 
Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).
Частина третя статті 389 ЦПК України визначає випадки, за яких рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанова суду апеляційної інстанції не підлягають касаційному оскарженню, а саме не підлягають касаційному оскарженню: 1) рішення, ухвали суду першої інстанції та постанови, ухвали суду апеляційної інстанції у справах, рішення у яких підлягають перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом; 2) судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 
3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 
5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Додатково у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України конкретизовано випадки, за яких касаційне провадження має бути відкрите попри те, що справу визнано малозначною. 
Такими випадками, зокрема, є наявність у касаційній скарзі питання права, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики (підпункт «а»); особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи (підпункт «б»); значний суспільний інтерес або винятковість її значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу (підпункт «в»); віднесення судом першої інстанції справи до категорії малозначних помилково (підпункт «г»).
Згідно із частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України). 
У цій справі предметом позову є стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії), гарячого водопостачання (постачання гарячої води) з урахуванням встановленого індексу інфляції на весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми у загальному розмірі 51 577,13 грн, який не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на час звернення з касаційною скаргою 
(3 028,00 грн х 30 = 90 840,00 грн).
Вирішення питання про розподіл судових витрат є складовою частиною судового рішення відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 та пункту 2 частини п`ятої статті 265 ЦПК України і не змінює віднесення такої справи до категорії малозначних.
Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою відповідно до закону, незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 «Загальні положення» ЦПК України, то її дія поширюються й на стадію касаційного провадження.
Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) в справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
У касаційній скарзі не зазначено, що розгляд справи в касаційному суді має виняткове значення для заявників.
Посилання заявників на неврахування судом висновків, викладених в постановах Верховного Суду щодо застосування норми права в подібних правовідносинах 
є підставою касаційного оскарження судових рішень, передбаченою пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, втім не є доводом, який в розумінні підпунктів «а»-«г» пункту 2 частини третьої статті 389 цього Кодексу підтверджує наявність випадку/випадків, який/які дає/дають право вважати судові рішення в малозначній справі такими, що підлягають касаційному оскарженню. 
З урахуванням статусу Верховного Суду, в деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, так як розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення «розгляду заради розгляду».
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи 
від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, потрібно вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 761/10509/17, провадження № 14-53цс19, зазначила, якщо касаційна скарга прийнята до провадження суду касаційної інстанції помилково, касаційне провадження у справі належить закрити. 
Вказаний правовий висновок підлягає застосуванню до процесуальних правовідносин, які з огляду на викладене, виникли під час розгляду цієї касаційної скарги. 
Верховний Суд дослідив та взяв до уваги ціну і предмет позову, складність справи і її значення для сторін і суспільства та не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судового рішення у цій справі у касаційному порядку.
Оскільки Верховний Суд відкрив помилковокасаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Нестеренко О. Ф., на постанову Черкаського апеляційного суду від                       02 жовтня 2024 року в малозначній справі та з ціною позову, що не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка не підлягає касаційному оскарженню, то є підстави для закриття касаційного провадження
Відповідно до частини другої статті 396 ЦПК України про закриття касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу.
Верховний Суд зазначає, що під час вирішення питання про закриття касаційного провадження у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, а встановлюється наявність підстав чи відсутність таких підстав для його касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Оскільки касаційне провадження підлягає закриттю, немає підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Нестеренко Олег Федорович,   на постанову Черкаського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії), гарячого водопостачання (постачання гарячої води) з урахуванням встановленого індексу інфляції на весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                            В. М. Ігнатенко
 
О. М. Ситнік
 
І. М. Фаловська