У Х В А Л А
24 грудня 2024 року
м. Київ
справа № 535/297/23
провадження № 61-12376ск24
Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 25 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк», про виділ у натурі земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
19 серпня 2024 року  ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 25 червня 2024 року.
Ухвалою Верхового Суду від 12 вересня 2024 року касаційну скаргу 
ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме заявнику необхідно направити докази в оригіналах чи належним чином завірені їх копії, які підтверджують поважність причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, надати належні та допустимі докази на підтвердження вартості земельної ділянки, та з урахуванням ціни позову сплатити судовий збір.
27 вересня 2024 року Верховний Суд направив копію ухвали від 12 вересня 2024 року на поштову адресу Наталії Пронь - вул. Європейська, 2, оф. 307, м. Полтава, 36014, яка зазначено у скарзі.
Відповідно до даних автоматизованої системи документообігу суду                        23 жовтня 2024 року до Верховного Суду повернулося рекомендоване поштове відправлення № 0600290934084, яким надіслано ОСОБА_1 копію ухвали суду касаційної інстанції від 12 вересня 2024 року, з довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання».
13 листопада 2024 року Верховний Суд повторно направив копію ухвали 
від 12 вересня 2024 року на поштову адресу заявнику, яку остання отримала 21 листопада 2024 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення № 0610206964777. 
Однак, станом на 24 грудня 2024 року вимоги ухвали Верховного Суду 
від 12 вересня 2024 року заявник не виконала.
Відповідно до частини першої статті 44 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини (зокрема, у справі «Пономарьов проти України») сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Згідно із частиною п`ятою, шостою статті 393 ЦПК України питання про залишення касаційної скарги без руху суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги. Питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.
Таким чином, на підставі статті 393 ЦПК України касаційну скаргу 
 ОСОБА_1 необхідно визнати неподаною та повернути.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 25 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Маяк», про виділ у натурі земельної ділянки, визнати неподаною та повернути.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                   В. М. Ігнатенко