П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/24034/24	

Головуючий першої інстанції  Скупінська О.В.
                                                                                        Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Одеса
                                                                                                 Повний текст судового рішення складений 08.10.2024

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі  колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу   Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), НОМЕР_3 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частини НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 

В С Т А Н О В И В:

28.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій НОМЕР_3 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частини НОМЕР_4 ) щодо не нарахування та невиплати йому за період з                          29.01.2020 по 23.12.2021 грошового забезпечення, a також виплачених в зазначений період сум грошової допомоги для оздоровлення, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме встановленого  Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»  станом на 01.01.2020,  Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»  станом на 01.01.2021, на відповідні тарифні коефіцієнти;
зобов`язання НОМЕР_3 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частини НОМЕР_4 ) здійснити перерахунок та виплату йому за період з 29.01.2020 по 23.12.2021 грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період грошової допомоги для оздоровлення, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, a саме встановленого  Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020,   Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021, на відповідні тарифні коефіцієнти, та провести їх виплату, з урахуванням раніше виплачених сум;
визнання протиправними дій НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати йому за період з 23.12.2021 по 20.05.2023 грошового забезпечення, а також виплачених в зазначений період сум грошової допомоги для оздоровлення, премії, одноразової допомоги при звільненні, компенсації за невикористанні дні щорічної основної відпустки, додаткової відпустки як учаснику бойових дій, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, a саме встановленого  Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»  станом на 01.01.2021,  Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»  станом на 01.01.2022,  Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»  станом на 01.01.2023, на відповідні тарифні коефіцієнти;
зобов`язання НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату йому за період з 23.12.2021 по 20.05.2023 грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період грошової допомоги для оздоровлення, премії, одноразової допомоги при звільненні, компенсації за невикористанні дні щорічної основної відпустки, додаткової відпустки як учаснику бойових дій, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, a саме встановленого  Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»  станом на 01.01.2021,  Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»  станом на 01.01.2022, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»  станом на 01.01.2023, на відповідні тарифні коефіцієнти, та провести їх виплату, з урахуванням раніше виплачених сум (з рахування уточнення позовних вимог).
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 поновлено строк на звернення до суду з даним позовом та відкрито спрощене позовне провадження у справі.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 позовну заяву залишено без руху на підставі ч.13 ст.171 КАС України, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.160, 161 цього кодексу,  а саме не зазначено вірні коди ЄДРПОУ відповідачів.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2024 позовну заяву залишено без розгляду на підставі ч.15 ст.151 КАС України, оскільки на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем не усунуто недоліки позовної заяви.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч.13-15 ст.171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.160, 161 цього кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.
Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
Залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач в порушення норм процесуального закону та вимог ухвали суду першої інстанції про залишення позову без руху не надав уточнену позовну заяву із зазначенням вірних кодів ЄДРПОУ відповідачів.
Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно п.2 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 зазначено коди ЄДРПОУ відповідачів, що йому відомі.
Крім того, матеріали справи містять достатню інформацію для можливості встановлення судом кодів ЄДРПОУ відповідачів.
Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.
Зазначена норма гарантує «право на суд», одним з елементів якого є право на доступ до суду, тобто право ініціювати судовий розгляд цивільної справи (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі за текстом - ЄСПЛ) від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36). Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але тільки таким способом і до такої міри, що не порушує сутності цих прав (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 17 січня 2012 у справі «Станєв проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria), заява № 36760/06, § 230).
Так, Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з п.1 ст.6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», № 47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29).
При цьому, Європейський суд з прав людини (далі також - ЄСПЛ) провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.
Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»).
Таким чином, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про залишення позову без розгляду на підставі ч.15 ст.171 КАС України.
За приписами  ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Відповідно до ч.3 ст.312 КАС України  у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Таким чином, відповідно до ч.3 ст.  312, п.4 ч.1 ст.  320 КАС України, апеляційна скарга має бути задоволена, ухвала суду першої інстанції скасована, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст.311,  315,  320,  321,  322,  325,  329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду 08 жовтня 2024 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач 		А.В. Крусян	
Судді	  	О.В. Єщенко    О.В. Яковлєв