ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/19360/24
Провадження № 22-ц/820/340/25

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,
секретар судового засідання – Дубова М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/19360/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 листопада 2024 року, в складі судді Павловської А.А., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, 

встановив:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
В липні 2024 року ТОВ «Алекскредит» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання кредиту №5260609 від 05 вересня 2021 року станом на 28 червня 2024 року в загальній сумі 155973,10 грн, яка складається з 17550 грн – заборгованості за тілом кредиту; 99139,95 грн – заборгованості по відсотках за користування кредитом; 39283,15 грн – заборгованості за компенсацією відповідно до п. 5.5. договору та статті 625 ЦК України.
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05 вересня 2021 року між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту №5260609. На підставі укладеного договору, 05 вересня 2021 року відповідачу на картковий рахунок було перераховано кошти в розмірі 17550 грн, які він зобов`язався повернути до 03 квітня 2022 року. Крім того, згідно з умовами договору, за користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплатити проценти: 4,15% – фіксована процента ставка, 0,83% – базова процентна ставка, 3% – спеціальна процентна ставка. Позичальник виконав зобов`язання частково, заборгувавши станом на 28 червня 2024 року 155973,10 грн, з них: 17550,00 грн – заборгованість за кредитом, 99139,95 грн – заборгованість по процентах, 39283,15 грн – заборгованість відповідно до статті 625 ЦПК України. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 листопада 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1   на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» 116689,95 грн заборгованості за кредитним договором №5260609 від 05 вересня 2021 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду мотивоване тим, що сторонами були узгоджені істотні умови кредитного договору і позивач надав відповідачеві кошти за кредитним договором, однак такі кошти не були повністю ним повернуті, тому тіло кредиту на загальну суму 17550 грн та відсотки за користування кредитом в сумі 99139,95 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача. Також суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення нарахувань відповідно до статті 625 ЦК України не підлягають задоволенню, оскільки вони нараховані за період, у який на території України введено воєнний стан. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Узагальнення доводів апеляційної скарги
В обгрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що згідно з умовами укладеного між сторонами 05 вересня 2021 року договору про надання кредиту №5260609 передбачено, що нарахування відсотків в базовий період протягом 30 календарних днів з 05 вересня 2021 року до 05 жовтня 2021 року (включно) в розмірі 0,83 відсотка за один день користування кредитом, в спеціальний період протягом 180 календарних днів з 06 жовтня 2021 року по 03 квітня 2024 року (включно) в розмірі 3% за один день користування кредитом. Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні загальних умов кредитування складає 21925,35 грн. Зазначає, що у договорі вказано дві дати погашення кредиту – 30 днів та 180 днів (базовий та спеціальний період), що призводить до різного тлумачення його сторонами договору, зокрема позичальником. При цьому, позичальником до умов кредитного договору включені несправедливі умови, які полягають в тому, що фінансова установа, незалежно від того чи споживач здійснить погашення заборгованості за кредитним договором, може в односторонньому порядку, без повідомлення споживача, продовжити дію такого договору для подальшого нарахування та стягнення відсотків за кредитним договором. Зазначає, що у позивача не було підстав для нарахування відсотків за період часу після закінчення строку дії кредитування та вважає, що загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача становить 21919,95 грн, яка складається з 17550 грн – заборгованості за тілом кредиту, 4369,95 грн – заборгованості за відсотками (17550 грн*0,83%*30 днів).

Процесуальні дії апеляційного суду
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 27 грудня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 31 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ухвалою суду від 31 грудня 2024 року справу призначено до судового розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Алекскредит» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що на підставі укладеного договору від 05 вересня 2021 року №5260609 позивач 05 вересня 2021 року перерахував на картковий рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 17550 грн, які відповідач зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування кредитом до 03 квітня 2022 року (включно). В порушення умов договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України у строк до 03 квітня 2022 року відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим, починаючи з 04 квітня 2022 року у нього виникла заборгованість у розмірі 155973,10 грн, яка складається з 17550 грн – заборгованість за тілом кредиту, 99139,95 грн – заборгованість за відсотками за користування кредитом, 39283,15 грн – заборгованість відповідно до п. 5.5. договору та статті 625 ЦК України. Оскільки відповідач не здійснював платежі на зменшення суми кредиту, тому відповідно до п. 1.7.2. договору відсотки за користування кредитом були розраховані в базовий період протягом 30 календарних днів з 05 вересня 2021 року до 05 жовтня 2021 року (включно) за ставкою 0,83%, а в спеціальний період протягом 180 календарних днів з 06 жовтня 2021 року по 03 квітня 2022 року (включно) за ставкою 3% в межах строку дії договору. 

Мотивувальна частина
Встановлені фактичні обставини справи 
Встановлено, що 05 вересня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) уклали договір про надання кредиту №5260609.
Договір містить посилання на Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», що розміщені на сайті кредитодавця (п.1.1. Договору).
Згідно з пунктом 1.2 договору за договором кредитодавець надає позичальнику кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у відповідності до умов договору. Кредит надається в національній грошовій одиниці України – гривні.
Відповідно до пункту 1.3. договору сума кредиту складає 17550 грн.
Пунктами 1.7., 1.7.1., 1.7.2 договору визначено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в наступному порядку. У випадку користування кредитом менше ніж 5 (п`ять) календарних днів, позичальник сплачує фіксовану суму процентів за користування кредитом, яка складає 4,15% від визначеної в п. 1.3. цього договору суми кредиту. Ставки нарахування процентів за користування кредитом за Загальними умовами кредитування (п. 2.15 Правил) при укладенні договору: в Базовий період протягом 30 календарних днів з 05 вересня 2021 року до 05 жовтня 2021 року (включно) у розмірі 0,83% за один день користування кредитом (Акційна процентна ставка) (п. 2.1. Правил)); в Спеціальний період (п. 2.41. Правил) протягом 180 календарних днів з 06 жовтня 2021 року до 03 квітня 2022 року (включно) у розмірі 3% за один день користування кредитом (Спеціальна процентна ставка (п. 2.35. Правил). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні загальних умов кредитування складає 21925, 35 грн. 
Згідно з пунктом 3.1. договору сторони погодили, що строк дії договору встановлюється з дати укладення договору 05 вересня 2021 року до кінцевої дати виконання договору 03 квітня 2022 року (включно). Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, у тому числі сплати заборгованості. Якщо позичальник виконає зобов`язання/сплатить заборгованість за договором до кінцевої дати виконання договору, договір припиняє дію з дати повернення/погашення кредиту (п. 2.8. Правил).
З боку позичальника договір підписано за допомогою одноразового ідентифікатору PS5260609.
Додатком №1 до кредитного договору є графік платежів за договором про надання кредиту №5260609 від 05 вересня 2021 року.
Згідно з довідкою ТОВ ФК «Елаєнс» від 07 вересня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» на підставі договору №41346335_18/10/17 про надання послуг з переказу грошових коштів та про інформаційно-логічну взаємодію та приймання платежів здійснило 05 вересня 2021 року переказ грошових коштів на картку клієнта на суму 17550 грн (номер карти НОМЕР_1 ).
Відповідно до детального (щоденного) розрахунку заборгованості за Договором про надання кредиту №5260609 від 05 вересня 2021 року, станом на 28 червня 2024 року у відповідача наявна заборгованість за договором, зокрема: 17550 гривень – заборгованість за сумою кредиту; 99139 гривень – заборгованість по відсотках за користування кредитом, 39283,15 грн – заборгованість відповідно до п. 5.5. договору та статті 625 ЦПК України. 

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог не оскаржується, а тому апеляційним судом в цій частині не переглядається.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сторонами були узгоджені істотні умови кредитного договору і позивач надав відповідачеві кошти за кредитним договором, однак такі кошти не були повністю повернуті відповідачем, тому тіло кредиту на загальну суму 17550 грн та відсотки за користування кредитом в сумі 99139,95 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим і таким, що відповідає обставинам справи.
Згідно зі статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України).
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно зі статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Згідно зі ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року №675-VIII (далі – Закон №675-VIII).
Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор – це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону №675-VIII).
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону №675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону №675-VIII).
Згідно із частиною 6 статті 11 Закону №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 8 статті 11 Закону №675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. 
Стаття 12 Закону №675-VIII визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
У пропозиції укласти кредитний договір зазначено, що позичальник ознайомився та погодився з кредитним договором, Умовами надання та обслуговування кредитів та Правилами про порядок надання коштів у позику, в тому числі, на умовах фінансового кредиту, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://alexcredit.ua/umovi).
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору слідує, що без ознайомлення з Умовами надання та обслуговування кредитів та Правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим.
Отже, підписуючи заявку про укладення кредитного договору, позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» 05 вересня 2021 року ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір в електронній формі №5260609 на суму 17550 гривень зі сплатою відсотків у розмірі 0,83% від суми кредиту за кожен день користування кредитом в базовий період, а саме з 05 вересня 2021 року по 05 жовтня 2021 року (включно) та 3% в спеціальний період, з 06 жовтня 2021 року по 03 квітня 2022 року (включно). Зазначені грошові кошти були отримані позичальником, що сторонами не заперечується.
Відповідно до додаткової угоди від 15 січня 2020 року про зміну умов кредитного договору № 3021082 базовий період продовжений до 14 лютого 2020 року (включно, а спеціальний період, у якому нараховуються проценти за користування кредитом за спеціальною процентною ставкою 3%, встановлено з 15 лютого 2020 року до 12 серпня2020 року (включно).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання – це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення – невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, встановивши зазначені обставини, а саме те, що позичальник ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором №5260609 від 05 вересня 2021 року не виконав, допустив заборгованість за кредитом у розмірі 116689,95: 17550 грн – заборгованість за тілом кредиту, 4369,95 грн (17550 грн*0,83%*30 днів) – заборгованість за відсотками в базовий період, 94770 грн (17550 грн*3%*180 днів) – заборгованість за відсотками в спеціальний період), суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь кредитодавця ТОВ «Алекскредит» заборгованості за кредитом у вказаному вище розмірі.
Щодо доводів апеляційної скарги з приводу несправедливого та надмірно завищеного розміру процентів за кредитним договором, то слід зазначити наступне.
Правовідносини між сторонами справи виникли на підставі укладеного в електронній формі кредитного договору з використанням визначених сторонами ідентифікаторів особи, яка отримує кредитні кошти, що належним чином відповідає вимогам ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Позичальник (відповідач) шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора, отриманого від позивача, прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав кредитний договір (здійснив акцепт пропозиції відповідача), тобто відповідний договір вважається укладеним відповідно до статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» та, відповідно, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов.
Відповідно до умов договору №5260609 ОСОБА_1 підтвердив, що отримав від товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в частині 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та повідомлений про свої права, згідно зі Законом України «Про споживче кредитування».
При цьому, волевиявлення сторони щодо підписання договору свідчить, що особа, яка погоджується укласти договір, отримала всі необхідні відомості для прийняття рішення про погодження умов договору.
Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори з споживачем умови, які є несправедливими. 
Однак, умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України. Позичальник ОСОБА_1 , надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів, фактично погодився із розміром процентів, а отримавши кредитні кошти, не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення цього договору відмовитися від нього без пояснення причин, повернувши кредитні кошти кредитодавцю.
Таким чином, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, і дослідивши наявні у справі докази, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Висновки суду апеляційної інстанції 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування немає. 

Судові витрати
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 листопада 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 18 лютого 2025 року.

Судді Т.В. Спірідонова

Р.С. Гринчук 

А.М. Костенко