Справа № 161/11384/23 	Головуючий у 1 інстанції: Гринь О. М. 	
Провадження № 22-ц/802/305/25  	  Доповідач: Федонюк  С. Ю.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
26 лютого 2025 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Федонюк С. Ю.,
суддів - Осіпука В. В., Бовчалюк З. А.,
за участю:
секретаря судового засідання – Савчук О. В.,
представника відповідача – Богуцького І. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер- Поліс» про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, за апеляційною скаргою відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер - Поліс» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 січня 2025 року, 
                                       В С Т А Н О В И В:
       У липні 2023 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.
       09 грудня 2024 року від представника позивача надійшла заява про залишення позову без розгляду.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 січня 2025 року позов залишено без розгляду.
Не погодившись із даною ухвалою суду, ПАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскільки в даному випадку заяву про залишення позову без розгляду позивачем було подано вже після закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, то суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не було подано.
Згідно із частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши в режимі відеоконференції пояснення представника відповідача ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки представник позивача подав заяву про залишення позову без розгляду 09 грудня 2024 року, тобто до початку розгляду справи по суті в розумінні ч.3 ст.217 ЦПК України, позовну заяву слід залишити без розгляду з цієї підстави.
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувана ухвала суду прийнята з додержанням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.
Отже, апеляційна скарга ПАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Відповідно до статті 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з положеннями пункту 5 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.
Дії та воля сторони цивільного процесу фактично визначає спрямованість процесуальної діяльності суду та її результати.
Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
       Судом встановлено, що 12 липня 2023 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області відкрито провадження у даній справі.
Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20 вересня 2023 року (а.с.25 т.1).
       Провадження у справі зупинялося на час проведення експертизи та повторної експертизи і справа була призначена до підготовчого судового засідання на 07.11.2024 року.         
Після відхилення судом ряду клопотань представника позивача адвоката Тертичного Ю. В. ухвалою суду від 07 листопада 2024 року, яка занесена до протоколу судового засідання (а.с.224 т.1), закрито підготовче провадження у справі та вирішено перейти до розгляду справи по суті. Однак, представник позивача заперечив і просив надати йому час для підготовки до судового засідання та узгодження своєї правової позиції з довірителем, оскільки позивач ОСОБА_1 не був присутнім у підготовчому судовому засіданні, а тому судовий розгляд справи по суті в цей день не розпочався і справу призначено до судового розгляду на 10 грудня 2024 року.
Згідно з частиною першою статті 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.
У підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті (частини перша статті 200 ЦПК України). 
Як визначено ч.5 ст.200 ЦПК України, суд з`ясовує думку сторін щодо дати призначення судового засідання для розгляду справи по суті.
Відповідно до ст.217 ЦПК України з оголошенням головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.
Однак, 09 грудня 2024 року, тобто до початку розгляду справи по суті, від представника позивача надійшла письмова заява про залишення позову без розгляду.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду (пункт 5 частини першої статті 257 ЦПК України).
Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача – це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія – це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.
Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це його диспозитивне право, передбачене нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.
Закріплене за позивачем право на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (постанови Верховного Суду: від 10 квітня 2020 року у справі № 548/2531/18, від 05 жовтня 2021 року у справі №308/13199/17, від 04 квітня 2022 у справі № 441/1609/19), від 03 лютого 2023 року у справі № 683/1861/19, від 31 жовтня 2024 року у справі № 727/9312/22 ).
Суд не наділений повноваженнями відмовити позивачу, який просить не розглядати його позовні вимоги по суті. Тобто, якщо позивач не підтримує свій позов, то суд не може замінити його статус у процесі.
Суд першої інстанції, з висновком якого погоджується суд апеляційної інстанції, встановивши, що заява про залишення позову без розгляду подана позивачем до початку розгляду справи по суті, дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 257 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності правових підстав для залишення без розгляду позовних вимог є безпідставними, так як судом норми ЦПК України не було порушено.
Ураховуючи наведене, відсутня законодавча заборона на постановлення ухвали про залишення без розгляду позовних вимог на стадії до початку розгляду справи по суті . При цьому така заборона суперечила б положенням частини першої, третьої статті 13 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування положень цивільного процесуального закону не заслуговують на увагу з огляду на викладені вище мотиви і висновки, такі доводи зводяться до власного тлумачення апелянтом норм процесуального права та незгоди із ухвалою суду першої інстанції.
Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам чинного процесуального законодавства, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.
Керуючись ст. 367, 369, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер- Поліс» залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 січня 2025 року в цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді