ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 р.	Справа № 480/9263/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Любчич Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.,
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Недригайлівської селищної ради на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.12.2024, головуючий суддя І інстанції: С.О. Бондар, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, по справі № 480/9263/24
          за позовом   Недригайлівської селищної ради  
          до   Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління МЮ Ричкаля Сергія Павловича ,    Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 
          третя особа    ОСОБА_1 
          про визнання протиправними дій та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
Недригайлівська селищна рада звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ричкаля Сергія Павловича, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просила:
- визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо винесення постанови про накладення штрафу на Недригайлівську селищну раду у сумі 5100 гривень у виконавчому провадженні №73746661;
- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ричкаля Сергія Павловича від 14.10.2024 про накладення штрафу на Недригайлівську селищну раду у виконавчому провадженні № 73746661.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 та винести постанову, якою задовільнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що незважаючи на обставини, що унеможливлюють виконання рішення суду по справі №480/7081/23. Порушуючи норми Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, оскільки така постанова вже виносилась 11 січня 2024 року та не зважаючи на те, що постанова про накладення штрафу у сумі 5100 гривень на боржника виноситься лише раз і тільки в разі невиконання рішення суду без поважних причин у термін зазначений у постанові про відкриття виконавчого провадження, знову 14 жовтня 2024 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ричкалем Сергієм Павловичем було винесено постанову про накладення штрафу на Недригайлівську селищну раду у розмірі 5100 гривень. Також зазначає, що відповідачем порушені часові рамки в межах яких він має винести постанову про накладення штрафу, тобто постанова про відкриття виконавчого провадження від 5 січня 2024 року( в якій заначено термін виконання невідкладно). З 5 січня 2024 року і до 14 жовтня 2024 року термін накладення штрафу не відповідає законодавству. Оскільки Закон України «Про виконавче провадження» - спеціальний Закон, який регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб) та застосування штрафів за невиконання рішення суду і не передбачає повторного накладення штрафу на боржника, крім тих застосування яких чітко визначено цим Законом, вважає, що 14 жовтня 2024 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ричкалем Сергієм Павловичем винесено постанову про накладення штрафу на Недригайлівську селищну раду у розмірі 5100 гривень неправомірно.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в яких наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 308 КАС України та керуючись ст. 229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 01.12.2023 Сумським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №480/7081/23 про негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді секретаря Недригайлівської селищної ради з 08.06.2023.
05.01.2024 ОСОБА_1 звернулася до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління юстиції із заявою про примусове виконання виконавчого листа по справі №480/7081/23.
05.01.2024 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ричкалем С.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №73746661 на підставі виконавчого листа №480/7081/23 від 01.12.2023 року, виданого Сумським окружним адміністративним судом, про поновлення ОСОБА_1 на посаді секретаря Недригайлівської селищної ради з 08.06.2023.
11.01.2024 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу ВП № 73746661, якою за невиконання боржником рішення суду без поважних причин на Недригайлівську селищну раду накладено штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.
23.01.2024 державним виконавцем винесено постанову про накладення на позивача штрафу за повторне невиконання рішення суду у сумі 10200 грн.
Також 23.01.2024 державним виконавцем до ГУ НП в Сумській області направлено заяву про вчинення злочину, у якій просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно винних осіб боржника Недригайлівської селищної ради за умисне невиконання рішення суду.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22.02.2024 у справі №480/515/24 від 22.02.2024, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.05.2024, скасовано постанову державного виконавця про накладення штрафу від 11.01.2024 ВП № 73746661.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.10.2024 у справі № 480/1013/24 скасовано постанову державного виконавця про накладення штрафу від 23.01.2024.
Державним виконавцем на адресу Недригайлівської селищної ради направлено вимогу від 27.09.2024, якою було зобов`язано боржника в триденний термін з моменту її отримання/ознайомлення з даною вимогою, надати пояснення щодо проведених дій на виконання рішення суду та належним чином завірені копії документів, що підтверджують виконання.
Недригайлівська селищна рада листом від 01.10.2024 № 3406 повідомила державного виконавця, що радою вживаються заходи щодо виконання судового рішення, однак його неможливо виконати з поважних причин.
Державним виконавцем 14.10.2024 винесено постанову про накладення штрафу ВП № 73746661, якою за невиконання боржником рішення суду без поважних причин на Недригайлівську селищну раду накладено штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.
Вважаючи вищезазначену постанову протиправною, позивач звернувся до суду з позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22.02.2024 у справі №480/515/24 була скасовано постанова державного виконавця від 11.01.2024 про накладення штрафу в сумі 5100 грн, як передчасно прийнята, але рішення суду залишається не виконаним, державний виконавець 14.10.2024 виніс оскаржувану постанову про накладення на відповідача штрафу у сумі 5100 грн.
Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовано Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад як, зокрема обов`язковість виконання рішень (ст. 2 вказаного Закону).
Як визначено п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404 підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Частиною 6 статті 26 Закону № 1404-VIII визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Згідно з частинами 1, 2 ст. 63 Закону № 1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Статтею 75 Закону № 1404-VІІІ передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.
Відповідно до цієї норми, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
За змістом вказаних норм підставою для накладення штрафу є невиконання боржником рішення суду, за яким він зобов`язаний вчинити певні дії у строки, визначені законодавством, без наявності для цього поважних причин.
Отже, вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. При цьому, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника.
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 у справі №480/7081/23, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2024, поновлено ОСОБА_1 на посаді секретаря Недригайлівської селищної ради з 08.06.2023. Рішення в цій частині допущено до негайного виконання.
01.12.2023 Сумським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №480/7081/23 про негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді секретаря Недригайлвської селищної ради з 08.06.2023.
05.01.2024 головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №73746661 на підставі виконавчого листа №480/7081/23 від 01.12.2023 про поновлення ОСОБА_1 на посаді секретаря Недригайлівської селищної ради з 08.06.2023.
Враховуючи, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22.02.2024 у справі №480/515/24 була скасовано постанова державного виконавця від 11.01.2024 про накладення штрафу в сумі 5100 грн, як передчасно прийнята, але рішення суду залишається не виконаним, державний виконавець 14.10.2024 повторно виніс оскаржувану постанову про накладення на відповідача штрафу у сумі 5100 грн.
Доводи апелянта на незаконність повторного винесення постанови про накладення штрафу на позивача в сумі 5100 грн., оскільки така постанова вже виносилась державним виконавцем 11.01.2024, як на підставу скасування оскаржуваної постанови, є необґрунтованим з огляду на наступне.
Судом встановлено, що постановою державного виконавця від 11.01.2024 застосовано штраф у розмірі 5100 грн за невиконання Недригайлівською селищною радою рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді секретаря ради.
Разом з тим, вказана постанова була скасована рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22.02.2024 у справі №480/515/24 як передчасна.
Отже, Недригайлівська селищна рада не притягувалася до відповідальності у виглядц штрафу в сумі 5100 грн за невиконання Недригайлівською селищною радою рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді секретаря ради.
Отже, суд першої інстанції вірно вказав на відсутність порушень Закону №1404-VІІІ щодо винесення відповідачем оскаржуваної постанови від 14.10.2024.
Стосовно доводів про протиправність оскаржуваної постанови, оскільки рішення суду не виконано з поважних причин, колегія суддів зазначає наступне.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач вказує про неможливість виконання рішення суду, оскільки посада секретаря Недригайлівської селищної ради є виборною і для того, що поновити ОСОБА_1 на цій посаді необхідно, щоб сесія Недригайлівської селищної ради ухвалила відповідне рішення. При цьому на посаді секретаря Недригайлівської селищної ради працює ОСОБА_2 , яку поновлено на цій посаді на виконання рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 08.08.2023 у справі № 480/5072/23. На розгляд сесії було винесено проекти рішень "Про дострокове припинення повноважень секретаря Недригайлівської селищної ради 8 скликання ОСОБА_2 " та "Про поновлення ОСОБА_1 на посаді секретаря Недригайлівської селищної ради".
Проте, за результатами їх розгляду 22.01.2024 та 29.01.2024 рішення не прийняті.
Відповідно ч. 4 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова, зокрема організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; видає розпорядження у межах своїх повноважень; здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів.
Колегія суддів звертає увагу, що як вбачається з рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 у справі №480/7081/23 ОСОБА_1 була судом поновлена на посаді секретаря Недригайлівської селищної ради з 08.06.2023.
Таким чином, рішення сесії Недригайлівської селищної ради для поновлення ОСОБА_1 не потрібне, а тому внесення на розгляд сесії селищної ради питання про виконання рішення суду не ґрунтується на законі.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у Недригайлівської селищної ради відсутні правові підстави не виконувати рішення суду по справі №480/7081/23.
Крім того, посилання на рішення Недригайлівської селищної ради від 29.01.2024 "Про вжиття заходів щодо виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 по справі № 480/7081/23" яким вирішено запропонувати ОСОБА_1 посаду заступника селищного голови є безпідставним, оскільки судовим рішенням від 30.11.2023 було поновлено ОСОБА_1 на посаді секретаря Недригайлівської селищної ради, а не на посаді заступника селищного голови.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені відповідачем причини невиконання рішення суду не є поважними, тому державним виконавцем правомірно винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу на Недригайлівську селищну раду у розмірі 5100 гривень.
Суд першої інстанції надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та дослухався до усіх аргументів сторін, які здатні вплинути на результат вирішення спору.
Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків рішення суду першої інстанції не спростовують.
За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та свідчать про незгоду із правовою оцінкою суду першої інстанції обставин справи, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.
Таким чином, колегія суддів, згідно ст. 316 КАС України вирішила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 270-272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Недригайлівської селищної ради  залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.12.2024 по справі №480/9263/24  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    Л.В. Любчич