ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/16452/23	Головуючий у 1-й інстанції Митражик Е. 	
Провадження № 22-ц/817/38/25 	Доповідач - Гірський Б.О.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого — Гірського Б.О.
cуддів — Храпак Н.М., Костіва О.З.

       розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №607/16452/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 10 вересня 2024 року (ухвалене суддею Митражик Е.М., повний текст рішення складено 14 жовтня 2024 року) в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації, -
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (далі - ПрАТ «СК «ТАС») звернулося до суду із вказаним позовом.
В обґрунтування заявлених вимог посилались на те, що ПрАТ «СГ «ТАС» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №FO-00567568, предметом якого є страхування транспортного засобу Lexus NX300H, д.н. НОМЕР_1 . 
04 вересня 2020 року о 10 год. 10 хв., на вул. Ст. Будного, 9, у м. Тернополі відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю застрахованого ТЗ Lexus NX300H, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та ТЗ Volkswagen New Beetle д.н. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 . 
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 лютого 2021 року (справа №607/15089/20) винними у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
У результаті ДТП було пошкоджено ТЗ Lexus NX300H д.н. НОМЕР_1 , власник якої звернулася до позивача із заявою про настання події та за виплатою страхового відшкодування. 
З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля ТЗ Lexus NX300H, д.н. НОМЕР_1 проведено його огляд, про що складено акти огляду ТЗ (дефектна відомість) та рахунки №ДМ00008453 від 08 вересня 2020 року, №ДМ00009607 від 08 жовтня 2020 року, № ДМ00010151 від 22 жовтня 2020 року, відповідно до яких вартість ремонту Lexus NX300H, д.н. НОМЕР_1 склала 252 293, 29 грн.. 
На підставі зібраних документів та заяви про спрямування виплати складено розрахунки страхового відшкодування та страхові акти №22179/28/920 від 01 жовтня 2020 року на суму 224990,32 грн., №24081/28/920 від 21 жовтня 2020 року на суму 22563,33 грн., №25015/28/920 від 30 жовтня 2020 року на суму 4739,64 грн. Загалом фактичні витрати позивача склали розмір 252 293,29 грн.. 
Оскільки винуватцем ДТП визнано також відповідачку, а її цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна» згідно Полісу № А04987327, позивач звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування, яка була задоволена частково на суму 97 387,27 грн. і відповідно лише частково покрилися понесені витрати. 
Посилаючись на норми ст.ст. 993, 1194 ЦК України, ЗУ «Про страхування», враховуючи те, що розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 252 293,29 грн., полісом №А04987327 покрито частину шкоди на суму 97 387, 27 грн. та в ДТП два учасники є винуватцями, вважали, що залишок шкоди, який підлягає стягненню з відповідача складає: 28 759,38 грн. (252 293,29 грн./2 – 97 387,27 грн.).
На підставі наведеного просили стягнути з відповідача в свою користь 28 759,38 грн. матеріальної шкоди в порядку суброгації.
Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 10 вересня 2024 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СГ «ТАС» матеріальну шкоду в порядку суброгації в розмірі 28 759 грн. 38 коп..
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Вважає рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та несправедливим.
Вважає, що позов не підлягає до задоволення, оскільки він був поданий з пропуском строку позовної давності, який, на її думку, становить один рік, оскільки, у випадку коли шкода заподіяна лише майну потерпілого, строк подання заяви на страхове відшкодування обмежується одним роком.
Вказує на те, що належним відповідачем у даній справа мала б виступати страхова компанія ПрАТ «СК «Євроінс Україна», яка застрахувала її цивільну правову відповідальність, та відповідно повинна була компенсувати матеріальні збитки в межах страхового ліміту (130 000 грн.). 
Вважає, що позивачем не було доведено правильність розрахунків збитків, не надано незалежної експертизи, яка відповідала б встановленим Методикам товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За змістом ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.
Відповідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Судом встановлено наступні обставини справи.
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/15089/20 від 04 лютого 2021 року встановлено, що ОСОБА_1 04 вересня 2020 року о 10 год. 10 хв., керуючи транспортним засобом марки Вольксваген Бітл, р.н. НОМЕР_3 , вулицею Ст. Будного, 9, у м.Тернополі, в порушення пункту 10.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), при перестроюванні у ліву смугу руху, не надала переваги в русі транспортному засобу марки Лексус номерний знак НОМЕР_1 , який під керуванням водія ОСОБА_2 рухався у попутньому напрямку лівою смугою руху, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом Лексус номерний знак НОМЕР_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Також, ОСОБА_2 04 вересня 2020 року о 10 год. 10 хв., керуючи транспортним засобом марки Лексус, номерний знак НОМЕР_1 , вулицею Ст.Будного, 9, у м.Тернополі, в порушення вимог пунктів 2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР, не була уважною, не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем Вольксваген Бітл, номерний знак НОМЕР_3 , який під керуванням водія ОСОБА_1 здійснював поворот ліворуч, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.  ОСОБА_1  та ОСОБА_2  визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення(а.с.28-32).
11 листопада 2019 року між ПрАТ «СГ «ТАС» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №567568. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу LEXUS NX 300H, номерний знак НОМЕР_1 (номер кузова НОМЕР_4 ). Страхова сума 1 293 600 грн, страховий тариф 5,99%, страховий платіж 77 486,64 грн. Строк дії договору з 00.00 год. 13 листопада 2019 року по 24.00 год. 12 листопада 2021 року. (а.с.14).
Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Вольксваген Бітл, р.н. НОМЕР_3 була застрахована ПрАТ «СК» Євроінс Україна» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № А04987327. Відповідно до умов договору страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000,00 грн. (а.с. 21,82).
Згідно Акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 10.09.2020 року т/з LEXUS NX 300H, номерний знак НОМЕР_1 (а.с.15-17) та виданих ТзОВ «Сервісний центр «Діамант» рахунка-фактури № ДМ00008453 від 08.09.2020 року на суму 224 990,32 грн. (а.с.35, 80), рахунка-фактуру № ДМ00009607 від 08.10.2020 року на суму 22 563,33 грн.(44,78); рахунка-фактури № ДМ00010151 від 22.10.2020 року на суму 5 752,14 грн.(а.с.34), вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки LEXUS NX 300H, 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , становить 252 293,29 грн.
ОСОБА_2 подано ПрАТ «Страхова група «ТАС» заяви про доплату страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 04 вересня 2020 року з автомобілем марки LEXUS NX 300H, 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , застрахованого за Договором /Полісом страхування №567568 від 11.11.2019 року згідно рахунку СТО ТзОВ «Сервісний центр «Діамант» від 22.10.2020 року № ДМ00010151.
01 жовтня 2020 року ПрАТ «СГ «ТАС» складено страховий акт № 22179/28/920 та розрахунок суми страхового відшкодування, згідно яких сума страхового відшкодування, що належить до виплати становить 224 990,32 грн. (а.с.7, 8).
21 жовтня 2020 року ПрАТ «СГ«ТАС» складено страховий акт № 24081/28/920 та розрахунок суми страхового відшкодування, згідно яких сума страхового відшкодування, що належить до виплати становить 22 563,33 грн. (а.с.11, 12).
30 жовтня 2020 року ПрАТ «СГ«ТАС» складено страховий акт № 25015/28/920 та розрахунок суми страхового відшкодування, згідно яких сума, страхового відшкодування, що належить до виплати становить 4 739,64 грн. (а.с.9, 10).
Вказані кошти перераховані позивачем отримувачу ТзОВ «Сервісний центр «Діамант», що слідує із платіжних інструкцій №128485 від 05 жовтня 2020 року, №132726 від 22.10.2020 року, №134824 від 02 листопада 2020 року(а.с.25, 26,41).
24 лютого 2021 року ПрАТ «СГ «ТАС» звернулося до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із заявою № 02870/9221 про виплату страхового відшкодування у розмірі 252 293 грн. 29 коп. внаслідок пошкодження при ДТП від 04.09.2020 року транспортного засобу LEXUS NX 300H, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.101).
09 червня 2021 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було перераховано ПрАТ «СГ «ТАС» страхове відшкодування згідно Акту №32127/21 від 09.06.20 р. ПАТ «СГ «ТАС», ІПН 30115243, поліс №02007-2310-4987327, Гусятин 02006 у розмірі 97 387 грн. 27 коп., про що свідчить платіжне доручення №9170 від 09.06.2021 року (а.с.27).
З відповіді ПрАТ «СК «Євроінс Україна» №1309-ЮР від 23.11.2023 року слідує, що розмір виплаченого страхування відшкодування - 97 387 грн. 27 коп. визначався у відповідності до положень ст. 29, п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Керуючись п. 36.3. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було поділено розмір заподіяної шкоди на кількість учасників ДТП. Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/4987327 від 21.02.2020 року передбачена франшиза у розмірі 2 000 грн. 00 коп., та яка в свою чергу була вирахувана із розміру страхового відшкодування на підставі п. 12.1 ст. 12 та п. 36.6. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».(а.с.101).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та вважав, що до позивача перейшло право зворотної вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України в порядку суброгації.
З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).
У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України).
У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією».
Так, судом встановлено, що ПрАТ «СГ«ТАС» виконало свої зобов`язання за договором добровільного страхування наземного транспорту №567568 від 11.11.2019 року відповідно до умов, визначених у ньому, та сплатило виплату страхового відшкодування, у розмірі 252 293,29 грн. (згідно рахунків СТО ТзОВ «Сервісний центр «Діамант»), у зв`язку із страховим випадком, що стався 04 вересня 2020 року з автомобілем марки LEXUS NX 300H, 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Страховиком відповідача 09.06.2021 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було перераховано ПрАТ «СГ «ТАС» страхове відшкодування у розмірі 97 387 грн. 27 коп., яке пов`язане з відновлювальним ремонтом вищезазначеного пошкодженого транспортного засобу.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач у повному обсязі здійснив відшкодування шкоди, завданої з вини відповідача (який є другим винуватцем ДТП) та набув право зворотної вимоги (суброгації) до відповідача, відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», в розмірі 28 759,38 грн. (252 293,29 грн./2 - 97 387,27 грн.), оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 252 293,29 грн., а страховиком відповідача покрито лише шкоду на суму 97 387,27 грн., посилаючись на умови укладеного договору (полісу №А04987327 ).
Як зазначено в постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року в справі № 6-691цс15 розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі статтею 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.
Аналогічні по суті висновки викладено в постанові Верховного Суду від 09 листопада 2022 року в справі № 497/470/2021.
Тобто, якщо ОСОБА_1 має підстави вважати, що страховик порушив умови договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та здійснив потерпілому, в даному випадку страховику потерпілого, страхову виплату не в повному обсязі, то вона не позбавлена можливості це оспорити.
З огляду на зазначене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що належним відповідачем у справі є ПрАТ «СК «Євроінс Україна», яка повинна була відшкодувати матеріальні збитки в межах страхового ліміту 130 000 грн.
Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
За змістом загальних норм права заява про застосування позовної давності може бути розглянута, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції. 
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).
При цьому законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності.
Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 16 серпня 2017 року у справі №6-2667цс16, від 07 листопада 2018 року у справі №0907/2-7453/2011, Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі №288/1361/15-ц.
Законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності… заява про її застосування може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного (позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 09.04.2019 року по справі №912/1104/18, у постанові Верховного Суду від 20 вересня 2019 року по справі №904/4342/18.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачкою не заявлялось про застосування позовної давності під час розгляду справи в суді першої інстанції, а відтак колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку позовної давності.
Більше того, колегія суддів звертає увагу на те, що немає підстав вважати, що річний строк звернення з заявою про виплату страхового відшкодування є спеціальним строком позовної давності, передбаченим статтею 258 ЦК України, оскільки це суперечить змісту зазначеної норми, яка не передбачає встановлення спеціальної позовної давності в інших випадках, ніж випадки, передбачені в цій норми. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 року у справі №147/66/17).
У постанові Верховного Суду у постанові від 20.03.2018 року у справі № 911/482/17 наведена правова позиція, згідно із якою визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.
Розмір фактичних витрат підтверджується не звітом про оцінку, як попереднього оціночного документу, а відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля, та які підтверджують фактичний розмір понесених збитків (наведена позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №910/3867/16, від 01.02.2018 у справі №910/22886/16, від 12.03.2018 у справі №910/5001/17, від 13.03.2018 у справі №910/9396/17, від 06.07.2018 у справі №924/675/17, від 25.07.2018 у справі №922/4013/17).
У постанові Верховного Суду від 25.07.2018 року у справі №922/4013/17 вказано, що реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати.
Оскільки відповідачем не було надано жодних доказів на спростування достовірності інформації, викладеної у рахунках станції технічного обслуговування, доводи апеляційної скарги про те, що позивач не довів правильність розрахунків суми збитків, колегія суддів відхиляє у зв`язку із їх необґрунтованістю.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, порушень норм матеріального чи процесуального права судом першої інстанції не допущено. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги в апеляційного суду відсутні.
Щодо судових витрат.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що за результатами апеляційного перегляду справи, результат вирішення справи залишився незмінним, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 10 вересня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 31 січня 2025 року.

Головуючий:                                                 Гірський Б.О.

Судді:                                                                Костів О.З.

                                                                       
                                                                       Храпак Н.М.