УХВАЛА

25 грудня 2024 року    
Київ
справа № 380/28872/23
адміністративне провадження № К/990/49113/24

Верховний  Суд  у  складі  судді-доповідача  Касаційного  адміністративного  суду  Гімона М.М., перевіривши касаційну скаргу , подану від імені Державної податкової служби України, на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2024 у справі № 380/28872/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АДР-ТРАНС-ГРУП» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, та зобов`язання вчинити,
ВСТАНОВИВ:
19.12.2024 до суду надійшла касаційна скарга від імені, як у ній зазначено, Державної податкової служби України (далі - ДПС України). Касаційну скаргу сформовано та направлено через підсистему «Електронний Суд» - Миколою Болотіним, як представником Головного управління ДПС у Львівській області (код ЄДРПОУ 43968090, далі - ГУ ДПС).  
На підтвердження повноважень особи, яка підписала касаційну скаргу, надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на юридичну особу ДПС України. Відповідно до цієї виписки Болотін Микола Сергійович є в переліку осіб, які мають повноваження (в порядку самопредставництва суб`єкта владних повноважень) вчиняти дії від імені як ГУ ДПС, так і ДПС України (код ЄДРПОУ 43005393). 
Однак, підстави звернення ДПС України із касаційною скаргою у справі не зазначено. Водночас у касаційній скарзі висловлюється позиція щодо спірних правовідносин, яку має ГУ ДПС. Також у прохальній частині заявник просить задовольнити касаційну скаргу ГУ ДПС.
Такі неузгодженості у касаційній скарзі викликають об`єктивні сумніви щодо суб`єкта, від якого вона подається. При цьому суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями самостійно визначати особу, від імені якої подано касаційну скаргу, у зв`язку з чим такий недолік касаційної скарги об`єктивно впливає на можливість її прийняття і вирішення питання про відкриття касаційного провадження у справі.
Крім того, під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження ухвали апеляційного суду в касаційному порядку.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині другій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі має бути наведене відповідне обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження ухвали апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження в касаційному порядку.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).
Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
За таких обставин, касаційна скарга, подана від імені Державної податкової служби України, підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2024.
Додатково, враховуючи висновки об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладені у постанові від 11.09.2024 у справі № 440/14831/23, суд вважає за необхідне звернути увагу, що до поданої касаційної скарги не долучено документів, передбачених статтею 55 КАС України, на підтвердження повноважень особи, яка підписала касаційну скаргу, діяти від імені скаржника в порядку самопредставництва відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу, подану від імені Державної податкової служби України, на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2024 у справі № 380/28872/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АДР-ТРАНС-ГРУП» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, та зобов`язання вчинити - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                  М.М. Гімон