УХВАЛА
27 грудня 2024 року
м. Київ
справа № 308/15141/18
провадження № 61-17203ск24
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковач Іван Васильович, на постанову Закарпатського апеляційного суду від 19 вересня 2024 року у справі за позовом заступника військового прокурора Ужгородського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Мукачеве до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 про визнання недійсним і скасування рішення Ужгородської міської ради, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2018 року заступник військового прокурора Ужгородського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, 
Квартирно-експлуатаційного відділу міста Мукачеве (далі - КЕВ міста Мукачеве) звернувся до суду з позовом до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 , в якому просив:
- визнати недійсним та скасувати рішення Ужгородської міської ради 
від 15 жовтня 2010 року № 1609 про затвердження проекту відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та надання у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0,0912 га, в районі АДРЕСА_1 ;
- витребувати земельну ділянку, площею 0,0912 га, з кадастровим номером 2110100000:35:001:0174, що входить до складу земельної ділянки, площею 18,47 га військового містечка № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави в особі Міністерства оборони України з незаконного володіння ОСОБА_1 
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області рішенням 
від 19 травня 2022 року позов заступника військового прокурора Ужгородського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, КЕВ міста Мукачеве задовольнив частково.
Витребував земельну ділянку, площею 0,0912 га, з кадастровим номером 2110100000:35:001:0174, що входить до складу земельної ділянки, площею 18,47 га військового містечка № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави в особі Міністерства оборони України з незаконного володіння ОСОБА_1 .
У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Вирішив питання про розподіл судових витрат.
Закарпатський апеляційний суд постановою від 19 вересня 2024 року рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 травня 
2022 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким позов заступника військового прокурора Ужгородського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, КЕВ міста Мукачеве задовольнив частково.
Витребував земельну ділянку, площею 0,0912 га, з кадастровим номером 2110100000:35:001:0174, що входить до складу земельної ділянки площею, 18,47 га військового містечка № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави в особі Міністерства оборони України з незаконного володіння ОСОБА_1 .
У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Вирішив питання про розподіл судових витрат.
31 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковач І. В., засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Закарпатського апеляційного суду від 19 вересня 
2024 року.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом 
до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження 
з огляду на таке.
Щодо поновлення строку на касаційне оскарження
Касаційна скарга на вищевказане судове рішення подана до суду касаційної інстанції 31 жовтня 2024 року (зареєстрована 24 грудня 2024 року), 
тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України. Останнім днем подання касаційної скарги (з урахуванням вихідних днів) є 30 жовтня 2024 року.
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень постанову Закарпатського апеляційного суду від 19 вересня 2024 року, повний текст якої складений 30 вересня 2024 року, надіслано для оприлюднення - 01 жовтня 2024 року; зареєстровано - 01 жовтня 2024 року; забезпечено надання загального доступу - 02 жовтня 2024 року.
У касаційній скарзі заявник зазначає, що 19 вересня 2024 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Закарпатського апеляційного суду від 19 вересня 2024 року, повний текст постанови суду отриманий представником заявника засобами електронного зв`язку та через «Електронний кабінет» 01 жовтня 2024 року що підтверджується скриншотом з електронної скриньки, а також карткою руху документа в Електронному кабінеті.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Суд касаційної інстанції позбавлений можливості поновити строк на касаційне оскарження за власною ініціативою, а лише за наявності відповідної заяви/клопотання особи, яка подає скаргу, із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та наданням відповідних доказів.
З урахуванням вищевказаного, оскільки клопотання/заява про поновлення вказаного процесуального строку від заявника не надійшло, касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої 
статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження.
Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, 
суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Щодо ціни позову
Пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
У постанові від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 (провадження 
№ 12-36гс20) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. 
Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. 
Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17 (провадження № 12-76гс18)). Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці».
Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами (стаття 190 ЦК України).
Тому вимога у цій справі про витребування земельної ділянки, площею 
0,0912 га, з кадастровим номером 2110100000:35:001:0174, що входить до складу земельної ділянки, площею 18,47 га військового містечка № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави в особі Міністерства оборони України з незаконного володіння ОСОБА_1 , 
має майновий характер, оскільки підлягає грошовій оцінці.
Проте, касаційна скарга  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат 
Ковач І. В., та судові рішення судів попередніх інстанцій не містять відомостей про ціну позову (вартість земельної ділянки, площею 0,0912 га, з кадастровим номером 2110100000:35:001:0174). Таким чином, суд касаційної інстанції позбавлений можливості вирішити питання про відкриття касаційного провадження у справі, оскільки неможливо встановити вартість майна, про витребування якого просить позивач.
Отже, заявникові слід надати докази (наприклад, позовну заяву з визначеною ціною позову станом на день її подання, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості майна тощо), які підтверджують ціну позову на день подання позовної заяви.
У разі, якщо вартість земельної ділянки, про витребування якої просить позивач (земельна ділянка, площею 0,0912 га, з кадастровим номером 2110100000:35:001:0174), не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (757 000 грн), заявнику необхідно врахувати, що відповідно до пункту 2 частини третьої 
статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Заявнику необхідно: 1) надати обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження; 2) додати докази, що підтверджують ціну позову.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковач Іван Васильович, на постанову Закарпатського апеляційного суду від 19 вересня 2024 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                            І. М. Фаловська