ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/14533/24                                                        Прізвище судді (суддів) першої інстанції Жук Р.В.,                                                                               Суддя-доповідач Кобаль М.І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                                   Кобаля М.І.,
суддів                                            Бужак Н.П., Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 липня 2024 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Білліонаре Казіно Компані» до Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей про визнання протиправними та скасування окремих положень індивідуальних правових актів, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Білліонаре Казіно Компані» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Білліонаре Казіно Компані») звернулося до суду з адміністративним позовом до Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей (далі по тексту - відповідач) в якому просило:
- рішення від 08.08.2023 № 98 «Про анулювання ТОВ «Білліонаре Казіно Компані» ліцензії на провадження діяльності з організації та проведення азартних ігор у гральних закладах казино»  в частині, що стосується підстави для прийняття рішення, а саме несплата щорічної плати за ліцензію;
- рішення від 08.08.2023 № 99 «Про анулювання ТОВ «Білліонаре Казіно Компані» ліцензій на гральні автомати, гральні столи та на гральні столи з кільцем рулетки» в частині, що стосується підстави для прийняття рішення, а саме несплата щорічної плати за ліцензію.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 липня 2024 року значений позов задоволено. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження, а тому клопотання зазначене скаржником в апеляційній скарзі та позивачем у відзиві на апеляційну скаргу про розгляд справи за участю сторін не підлягають задоволенню.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 05.04.2021 Комісією з регулювання азартних ігор та лотерей прийнято рішення від № 138 «Про видачу ТОВ «Білліонаре Казіно Компані» ліцензії на провадження діяльності з організації та проведення азартних ігор у гральних закладах казино» (а.с.24).
Відповідно до рішень Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей від 13.05.2021 № 248, від 28.04.2021 № 184, № 185; від 29.04.2021 № 193, № 194, № 195, № 196, № 197, № 198, № 199, № 200, № 201, № 202, № 203, № 204, № 205, № 206 ТОВ «Білліонаре Казіно Компані» видано також ліцензії на гральне обладнання.
Позивачем направлено до Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей повідомлення про відкриття грального закладу казино, розміщеного за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, 2А.
У подальшому, у зв`язку з введення воєнного стану відповідного до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, позивач зупинив роботу грального закладу, про що повідомив Комісію з регулювання азартних ігор та лотерей 15.03.2022, згідно із встановленою формою.
Листом від 22.03.2022 № 12-8/340 Комісія з регулювання азартних ігор та лотерей підтвердила отримання зазначеного листа та повідомила, що з розумінням ставиться до ситуації, що склалася на ринку азартних ігор в умовах воєнного стану, та буде опрацьовувати усі можливі варіанти врегулювання проблемних питань щодо підтримки організаторів азартних ігор у складних умовах (а.с.21).
31.03.2023 ТОВ «Білліонаре Казіно Компані» подано до Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей заяву № 31-03/23, в якій просив анулювати ліцензію на організацію та проведення азартних ігор у гральних закладах казино, у зв`язку з триваючим воєнним станом та відсутністю об`єктивної можливості відновити роботу грального закладу у складних умовах (а.с.60-61).
Листом від 07.04.2023 № 12-8/749  Комісія з регулювання азартних ігор та лотерей повідомила позивача про неможливість розглянути заяву, у зв`язку з відсутністю кворуму для проведення правомочного засідання Комісії, у зв`язку з чим заява буде розглянута на першому правомочному засіданні (а.с.63-64).
Рішенням Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей від 08.08.2023 № 98 анульовано ТОВ «Білліонаре Казіно Компані» ліцензію на провадження діяльності з організації та проведення азартних ігор у гральних закладах казино (а.с.14) (далі п о тексту - оскаржуване рішення №1).
Рішенням Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей від 08.08.2023 № 99 анульовано видані ТОВ «Білліонаре Казіно Компані» ліцензії на гральні автомати, гральні столи та на гральні столи з кільцем рулетки (а.с.11-13) (далі п о тексту - оскаржуване рішення №2).
Позивач, не погоджуючись з оскаржуваними рішеннями в частині підстав їх прийняття, звернувся з даним позовом до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.
Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що прийняті відповідачем оскаржувані рішення в частині визначення підстав для анулювання ліцензій як несплата чергових платежів є протиправними, оскільки прийняті з порушенням строку їх прийняття, з порушенням установленої процедури, а також таким, що порушують принцип передбачуваності та правової визначеності.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Правові засади здійснення державного регулювання господарської діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор в Україні, визначає правові, економічні, соціальні та організаційні умови функціонування азартних ігор визначає Закон України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» від 14.07.2020 № 768-ІХ (далі - Закон № 768-ІХ, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин 02.07.2023).
Частиною 4 статті 6 Закону № 768-ІХ визначено, що органом державного регулювання у сфері організації та проведення азартних ігор є - Комісія з регулювання азартних ігор та лотерей.
Повноваження Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей визначено ч.1 статті 8 Закону № 768-ІХ. 
Зокрема, пунктом 9 визначено, що під час реалізації державної політики у сфері організації та проведення азартних ігор Комісія з регулювання азартних ігор та лотерей виконує функції органу ліцензування господарської діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор, приймає рішення про видачу та анулювання ліцензій у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно з частиною 1 статті 45 Закону № 768-ІХ Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей здійснює видачу ліцензій на види діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор відповідно до порядку, встановленого цим Законом та ліцензійними умовами.
Процедура видачі ліцензії та порядок її оплати визначено у статті 49 Закону № 768-ІХ.
Частиною 1 вказаної статті визначено, що ліцензії видаються Уповноваженим органом після отримання документа, що підтверджує внесення плати за перший рік дії відповідної ліцензії згідно з цим Законом.
Відповідно до частини 3-6 статті 45 Закону № 768-ІХ плата за перший рік дії ліцензії сплачується не пізніше десяти робочих днів з дня отримання заявником від Уповноваженого органу повідомлення про прийняття рішення про видачу ліцензії.
Щорічна плата за ліцензію на провадження діяльності з організації та проведення азартних ігор за кожен рік дії ліцензії сплачується не пізніше, ніж за тридцять днів до початку кожного наступного року дії ліцензії.
Плата за перший рік дії ліцензій на гральний автомат, гральний стіл, букмекерський пункт сплачується у строк не пізніше десяти робочих днів з дня отримання заявником від Уповноваженого органу повідомлення про прийняття рішення про видачу відповідної ліцензії.
Щорічна плата за ліцензії на гральний автомат, гральний стіл, букмекерський пункт за кожен рік дії ліцензії сплачується не пізніше, ніж за тридцять днів до початку кожного наступного року дії ліцензій.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ліцензія ТОВ «Білліонаре Казіно Компані» на провадження діяльності з організації та проведення азартних ігор у гральних закладах казино почала свою дію 20.04.2021. 
З огляду на зазначені вище норми, плату за другий та третій роки дії ліцензії позивач був зобов`язаний здійснити  до 21.03.2022 та 21.03.2023, відповідно.
Більшість ліцензій на гральне обладнання розпочали свою дію з 06.05.2021 (лише ліцензія на гральний автомат - з 14.05.2021), а тому плату за другий та третій роки дії ліцензії необхідно було внести до 06.04.2022 та 06.04.2023 відповідно (за пізніше видану ліцензію на гральний автомат - до 14.04.2022 та 14.04.2023).
Листом від 17.02.2022 № 12-8/276 Комісія з регулювання азартних ігор та лотерей повідомила ТОВ «Білліонаре Казіно Компані», що у строк до 21.03.2022 необхідно здійснити щорічну оплату за ліцензії.
До завершення строку внесення вищезазначених чергових платежів за вказаними  ліцензіями  ТОВ «Білліонаре Казіно Компані», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні був введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та триває станом на момент розгляду даної справи.
З метою реалізації необхідних заходів щодо забезпечення провадження господарської діяльності в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 18.03.2022 № 314 (далі - Постанова № 314).
Відповідно до підпункту 5 пункту 1 зазначеної постанови строки дії діючих строкових ліцензій та документів дозвільного характеру автоматично продовжуються на період воєнного стану та три місяці з дня його припинення чи скасування, а періодичні, чергові платежі за ними відстрочуються на строк, зазначений у цьому підпункті.
Користуючись запропонованим Урядом заходом, у період дії зазначеної правової норми,  ТОВ «Білліонаре Казіно Компані» не сплачувало чергові платежі за всі видані останньому ліцензії. 
Станом на день прийняття Постанови № 314 (18.03.2022) граничний строк сплати чергових платежів за ліцензії ще не настав, а тому колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про відсутність підстав вважати суму чергового платежу заборгованістю позивача.
У подальшому, Кабінет Міністрів України постановою від 28.02.2023 № 173 (далі - Постанова № 173) внесено зміни до пункту 1 Постанови № 314, доповнивши підпункт 5 після слів «у цьому підпункті» словами «(крім строку дії ліцензій у сфері діяльності з організації та проведення азартних ігор та плати за такі ліцензії)».
Отже, саме з дня набрання чинності Постановою № 173, тобто з 03.03.2023,  механізм щодо відстрочення сплати чергових платежів за ліцензіями припинив розповсюджуватися на ТОВ «Білліонаре Казіно Компані», як ліцензіата у сфері проведення азартних ігор.
При цьому, пунктом 2 Постанови № 173 установлено, що несплачені до дня набрання чинності цією постановою щорічні платежі за ліцензії у сфері діяльності з організації та проведення азартних ігор за кожен рік дії ліцензії сплачуються у тридцятиденний строк, з дня набрання чинності цією постановою. Протягом зазначеного строку суб`єкти господарювання у сфері організації та проведення азартних ігор повинні подати Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей документи, що підтверджують внесення плати за ліцензії.
З матеріалів справи вбачається, а відповідачем не спростовано належними доказами, що до закінчення установленого чинним законодавством строку, ТОВ «Білліонаре Казіно Компані» подано Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей заяву від 31.03.2023 № 31-03/23, в якій останній просив анулювати ліцензію на організацію та проведення азартних ігор у гральних закладах казино, у зв`язку з триваючим воєнним станом та відсутністю об`єктивної, реальної можливості відновити роботу грального закладу у складних умовах  (а.с.60-61).
Підстави для анулювання ліцензії визначені ч.1 статті 51 Закону № 768-ІХ, зокрема, відповідно до пункту 1 підставою є заява ліцензіата про анулювання ліцензії. 
Крім того, підставою для анулювання ліцензії є також несплата або прострочення здійснення плати за ліцензію понад два місяці (пункт 6 частини першої статті 51 Закону № 768-ІХ).
У свою чергу, відповідно до доводів відповідача, станом на день ухвалення оскаржуваних рішень у контролюючого органу існувало дві вищезазначені підстави для їх прийняття, у зв`язку з чим у рішеннях зазначено як про надходження заяви позивача про анулювання ліцензій, так і про несплату чергових платежів.
Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з твердженнями Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей, з огляду на наступне.
Так, спірним питанням в даній справі є, чи є законні підстави у відповідача використовувати заборгованість зі сплати платежів, як підставу для анулювання ліцензії позивача, за умови надходження заяви від ліцензіата про анулювання ліцензії за власною ініціативою до моменту утворення вказаної заборгованості.
Як вже вище зазначалося судом, станом на момент подання позивачем заяви про анулювання ліцензії 31.03.2023, чергові платежі за ліцензію ще не були заборгованістю, відповідно до норм чинного законодавства, оскільки на той момент ще тривав строк, установлений пунктом 2 Постанови № 173, для сплати ліцензіатами несплачених раніше платежів.
Починаючи з 03.04.2024 сума несплачених ліцензійних платежів набула статусу заборгованості, тоді як заяву про анулювання ліцензії ТОВ «Білліонаре Казіно Компані» подано до настання цієї події, а саме: 31.03.2024.
Окрім того, правовими положеннями ч.6 статті 51 Закону № 768-ІХ регламентовано анулювання ліцензії з підстав несплати платежів за ліцензію лише, якщо така заборгованість обліковується понад два місяці. 
У свою чергу, процедура анулювання ліцензії за заявою ліцензіата є адміністративною послугою.
Відповідно до частин 1-2 статті 10 Закону України «Про адміністративні послуги» граничний строк надання адміністративної послуги визначається законом.
У разі якщо законом не визначено граничний строк надання адміністративної послуги, цей строк не може перевищувати 30 календарних днів з дня подання суб`єктом звернення заяви та документів, необхідних для отримання послуги.
Тобто, за відсутності у відповідача можливості діяти на власний розсуд (відсутності дискреційних повноважень) у разі надходження заяви ліцензіата про анулювання ліцензії, позивач законно очікував, що впродовж 30 календарних днів, з дня подання відповідної заяви, вона буде розглянута, а ліцензію буде анульовано.
Колегія суддів апеляційної інстанції наголошує, що Комісією з регулювання азартних ігор та лотерей не дотримано визначеного вище наведеною правовою нормою строку розгляду заяви ТОВ «Білліонаре Казіно Компані» та вчасно не анульовано ліцензію останнього, що призвело до порушення законних прав та інтересів позивача, і як наслідок  незаконного  застосування до позивача заходу впливу щодо анулювання ліцензії з підстав несплати платежів, оскільки таке право виникає, лише якщо заборгованість існує понад два місяці. 
У даному випадку, право на анулювання ліцензії, у зв`язку з несплатою платежів, Комісією з регулювання азартних ігор та лотерей мала лише, починаючи з 04.06.2023, тоді як заяву про анулювання ліцензії за ініціативою позивача КРАІЛ мала розглянути у строк до 30.04.2023.
Вказані обставини свідчать про  порушення відповідачем принципів добросовісності, пропорційності та своєчасності виконання свої повноважень, як суб`єктом владних повноважень.
Отже, ТОВ «Білліонаре Казіно Компані», через тривалий час, коли гральний заклад не працював (з початку воєнного стану), усвідомивши неможливість відновлення роботи в таких умовах, скористався своїм законним правом припинити діяльність та анулювати ліцензії.
При цьому, подаючи заяву про анулювання ліцензії позивач мав правомірні очікування, що обираючи для себе такий варіант поведінки, останній отримає, у встановлений законодавством строк, рішення про анулювання ліцензії, відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону № 768-ІХ, тобто за ініціативою ліцензіата. 
Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що станом на момент подання заяви про анулювання ліцензії (31.03.2023), ТОВ «Білліонаре Казіно Компані» не мало заборгованості, а тому Комісією з регулювання азартних ігор та лотерей, відповідно до норм чинного законодавства, була зобов`язана анулювати ліцензію за ініціативою ліцензіата, відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону № 768-ІХ.
При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідач не може перекладати на позивача негативні наслідки, які виникли, у зв`язку з труднощами в організації діяльності Комісією з регулювання азартних ігор та лотерей, зокрема неможливість скликання правомочного засідання протягом майже півроку з дня подання заяви, оскільки відповідач, як суб`єкт владних повноважень, має запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій та сприятимуть юридичній визначеності.
Окрім цього, суд окремо звертає увагу на те, що рішення про анулювання ліцензії є останнім етапом процедури, якій має передувати обов`язковий етап - видання Комісією з регулювання азартних ігор та лотерей розпорядження про усунення порушень вимог законодавства.
Так, відповідно до частини 2-4 статті 51 Закону № 768-ІХ порушення (недотримання) організатором азартних ігор вимог цього Закону та/або ліцензійних умов є підставою для видання Уповноваженим органом розпорядження про усунення порушень вимог цього Закону та/або ліцензійних умов.
Повторним порушенням вимог цього Закону та/або ліцензійних умов вважається вчинення організатором азартних ігор протягом одного календарного року другого порушення вимог цього Закону та/або ліцензійних умов.
Рішення про анулювання ліцензії або про проведення Уповноваженим органом додаткової перевірки приймається Уповноваженим органом упродовж тридцяти днів від дня виявлення повторного порушення вимог цього Закону та/або ліцензійних умов.
У цьому випадку, відповідач зазначає, що позивач порушив норми законодавства та ліцензійних умов, які встановлюють обов`язок сплати платежів за ліцензію, а також визначають строки та розміри їх сплати, проте матеріали справи не містять, що перед прийняттям рішення про анулювання ліцензії Комісією з регулювання азартних ігор та лотерей було ухвалено розпорядження про усунення порушень, відповідно до вимог чинного законодавства.
Отже, прийняті відповідачем оскаржувані рішення №1 та №2, в частині визначення підстав для анулювання ліцензій як несплата чергових платежів є протиправними, оскільки прийняті з порушенням строку їх прийняття, з порушенням установленої процедури, а тому підлягають частковому скасуванню з урахуванням вищевикладеним висновкам в даній постанові.
Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені      Конституцією      та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед      законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. 
Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, а в рішенні від 27.09.2010 по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» - що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.
Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі «Пономарьов проти України» (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що «право на справедливий судовий розгляд», яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. 
У справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції не зобов`язує держав - учасників Конвенції створювати апеляційні чи касаційні суди. Однак там, де такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6» (пункт 22 мотивувальної частини рішення від 20 липня 2006 року).
Аналіз наведених положень дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню, а тому доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу суду.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. 
Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.
В зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Відповідно до ч. 1   ст. 257 КАС України   за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Так, згідно ч. 1   ст. 260 КАС України   питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно з п. 2 ч. 5   ст. 328 КАС України   не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.
Керуючись ст.ст. 242, 257, 260, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 липня 2024 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                                      М.І. Кобаль

Судді:                                                                                          Н.П. Бужак

                                                                                                              Ю.К. Черпак

Повний текст виготовлено 14.01.2025 року