ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 760/18015/24                             Головуючий у 1-й інстанції: Майстренко О.М.
                                                                                           Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2025 року                                                                              м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача                                       Черпака Ю.К.,
суддів                                                          Вівдиченко Т.Р., Кобаля М.І.,
за участю секретаря судового засідання Шіндер Ю.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 08 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
В С Т А Н О В И В:
01 серпня 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач/ ОСОБА_1 ) звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач/апелянт/ДПП), Управління патрульної поліції в Рівненській області (далі - відповідач/УПП в Рівненській області) про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА № 2659814 від 22 липня 2024 року, винесену поліцейським взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Рівненській області рядовим поліції Дмітрієвим Артуром Олександровичем, про накладення адміністративного стягнення у розмірі 3   400, 00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП).
В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначив про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення та безпідставність спірної постанови, оскільки він має посвідчення водія на керування транспортними засобами категорії СЕ, а тому мав право керувати транспортними засобами категорії С1 з причепом.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 08 листопада 2024 року позов задоволено.
Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2659814 від 22 липня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за частиною другою статті 126 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (код ЄДРПОУ 40108646) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок. 
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що наявна у посвідченні водія ОСОБА_1 відкрита категорії СЕ дає йому право керувати транспортними засобами категорії С1 з причепами, повна маса яких становить більш як 750 кілограмів, що свідчить про безпідставність притягнення до адміністративної відповідальності. Щодо інших обставин, викладених в оскаржуваній постанові (перевищення позивачем встановленої швидкості, непред`явлення позивачем документів на вимогу працівника поліції), то відповідні обставини позивачем не оскаржуються і не є предметом вказаного позову, а тому суд не вбачає необхідності досліджувати та надавати оцінку відповідним подіям.
В апеляційній скарзі ДПП, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Мотивами апеляційної скарги зазначає неповне з`ясування судом першої інстанції всіх обставин справи, що призвело до неправильного висновку, оскільки задля керування транспортним засобом MERCEDES-BENZ SPRINTER 411 CDI, д.з.н. НОМЕР_2 , з причіпом ПГМФ, д.н.з. НОМЕР_3 , необхідно мати посвідчення водія категорії С1Е з правом керування таким транспортним засобом, яка на момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у нього була відсутня.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне здійснити розгляд цієї справи у порядку письмового провадження.
З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів вирішено продовжити на розумний строк її апеляційний розгляд.
Перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справи та їх правову оцінку, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів враховує наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що поліцейським взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Рівненській області рядовим поліції Дмітрієвим А.О. 22 липня 2024 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за частиною другою статті 126 КУпАП, згідно з якою в цей день о 21 годині 01 хвилин на автодорозі Київ-Чоп 309 км ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія: НОМЕР_4 , керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ SPRINTER 411 CDI, д.н.з. НОМЕР_2 з причіпом ПГМФ, д.н.з. НОМЕР_5 , перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше як на 20 км/год., швидкість руху виміру: лазерний вимірювач швидкості TRUCAM LTI 20/20 TC 008350, не мав при собі реєстраційного документу на транспортний засіб, а також не маючи права керування транспортним засобом, не отримував посвідчення водія відповідної категорії С1Е, чим порушив пункт 2.1.а/2.1.б/12.4 Правил дорожнього руху, частини першої статті 122/частини першої та другої статті 126 КУпАП.
На підставі частини другої статті 36 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, справа про які розглядалась однією і тією ж посадовою особою, застосовано санкцію частини другої статті 126 КУпАП, як за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Позивач, вважаючи оскаржувану постанову протиправною та наявним право на керування транспортним засобом із причепом, 01 серпня 2024 року звернувся до суду з даним позовом.
Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, враховує такі норми чинного законодавства та фактичні обставини справи.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону № 3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила).
Відповідно до пункту 2.1 Правил водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (підпункт «а»); реєстраційний документ на транспортний засіб (підпункт «б»).
Пунктом 12.4 Правил передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Згідно з частиною другою статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом,  - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, керування транспортним особою, яка не має відповідної категорії на керування транспортним засобом, створює склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена вказаною нормою.
Позивач заперечує свою вину щодо порушення підпункту «а» пункту 2.1 Правил, оскільки він має відкриту категорію СЕ, яка надає йому право керувати транспортними засобами категорії С1 з причепами, повна маса яких становить більш як 750 кілограмів і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа перевищує 3500 кілограмів.
З наявного в матеріалах справи посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 09 червня 2023 року видно, що ОСОБА_1 має право керування транспортними засобами категорій - В, С, С1, СЕ.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340 затверджено Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами (далі - Порядок № 340), пунктом 1 якого встановлено його обов`язковість для всіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 340 транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії, зокрема:
- В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми;
- С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів);
- С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів);
- ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D, яким водій має право керувати, але який не належить до зазначених категорій составів транспортних засобів;
Відповідно до пункту 5 Порядку № 340 водіям транспортних засобів категорій В, С1, С, D1 і D дозволяється керувати такими засобами також з причепом, дозволена максимальна маса якого не перевищує 750 кілограмів. При цьому водіям транспортних засобів категорії В дозволяється керувати такими засобами з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів, але не перевищує маси автомобіля без навантаження, і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів.
До керування транспортними засобами категорій В, С1, С, D1 і D з причепами, повна маса яких становить більш як 750 кілограмів і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа перевищує 3500 кілограмів, а також зчепленими автобусами допускаються водії, які мають право на керування транспортними засобами категорій BE, С1Е, СЕ, D1E і DE.
З доданих до матеріалів справи свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_6, НОМЕР_7 видно, що повна маса транспортного засобу MERCEDES-BENZ SPRINTER 411 CDI, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував позивач, становить 4 500 кг, а причепу ПГМФ, д.н.з. НОМЕР_3 -2 500 кг.
Враховуючи вказане, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що наявність у позивача відкритої категорії СЕ дає йому право керувати транспортними засобами категорії С1 з причепами, повна маса яких становить більш як 750 кілограмів і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа перевищує 3500 кілограмів.
Положеннями Порядку № 340 спростовуються твердження апелянта про те, що для керування транспортним засобом С1 з причепом, повна маса якого становить більш як 750 кілограмів і загальна маса такого транспортного засобу і причепа перевищує 3500 кілограмів, водій повинен мати відкриту категорію С1Е, оскільки для такої ситуації законодавець визначив п`ять категорій: BE, С1Е, СЕ, D1E і DE.
Оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2659814 від 22 липня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за частиною другою статті 126 КУпАП, то колегія суддів вважає наявними підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в цій частині.
Доводи апеляційної скарги ДПП не спростовують законності і обґрунтованості оскаржуваного судового рішення та не дають підстав для його скасування.
Оскільки суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, то колегія суддів згідно із статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги залишає її без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись статтями 229, 272, 286, 308, 315, 316, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 08 листопада 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                      Черпак Ю.К.

Судді:                                                                                          Вівдиченко Т.Р.

                                                                                                    Кобаль М.І.