УХВАЛА
 
27 лютого 2025 року
м. Київ
справа № 175/128/22
провадження № 61-1527ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подану адвокатом  Скибою Віталієм Володимировичем, на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3  звернулись до суду з вказаним позовом, в якому просили:
визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області пов`язані зі скасуванням державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, на яку претендує 
ОСОБА_1 , площею 0,1 га для індивідуального садівництва, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та скасування кадастрового номеру №1221486200:01:013:0237 і перенесення цього номера в архів; та закриття Поземельної книги; інша вимога про зобов`язання відповідача поновити ОСОБА_1 державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, площею 0,1 га для індивідуального садівництва, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий № 1221486200:01:013:0237 та Поземельну книгу шляхом внесення відповідних відомостей про об`єкт в Державний земельний кадастр;
визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській областіпов`язані зі скасуванням державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, на яку претендує ОСОБА_2 , площею 0,0844 га для індивідуального садівництва, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та скасування кадастрового номеру 
№ 1221486200:01:013:0238 і перенесення цього номера в архів; та закриття Поземельної книги; інша вимога про зобов`язання відповідача поновити ОСОБА_2 державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, площею 0,0844 га для індивідуального садівництва, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий № 1221486200:01:013:0238 та Поземельну книгу шляхом внесення відповідних відомостей про об`єкт в Державний земельний кадастр;
визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській областіпов`язані зі скасуванням державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, на яку претендує ОСОБА_3 , площею 0,1 га для індивідуального садівництва, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та скасування кадастрового номеру 
№ 1221486200:01:013:0236 і перенесення цього номера в архів; та закриття Поземельної книги; інша вимога про зобов`язання відповідача поновити ОСОБА_3 державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, площею 0,1 га для індивідуального садівництва, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий № 1221486200:01:013:0236 та Поземельну книгу шляхом внесення відповідних відомостей про об`єкт в Державний земельний кадастр.
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2024року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2025 року,у задоволенні позову відмовлено.
03  лютого 2025 року засобами поштового зв`язку представник  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3  - адвокат Скиба В. В. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2024 року та  постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2025 року.
Вказана касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявницею до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі. 
У касаційній скарзі представник заявників зазначає, що  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3  є учасниками бойових дій, а тому звільнені від сплати судового збору за подання даної касаційної скарги на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», що підтверджує  копіями відповідних посвідчень.
Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
У статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження№ 11-795заі19), від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19).
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що представник  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвокат Скиба В. В. оскаржує судове рішення у справі за вимогою визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області пов`язані зі скасуванням державної реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі, на яку претендують позивачі.
Зі змісту оскаржуваних судових рішень не встановлено, що вказана справа стосується захисту прав позивачів з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,  тобто цей спір не пов`язаний із захистом порушених прав заявників саме, як учасників бойових дій.
Враховуючи викладене, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 
ОСОБА_3  мають сплатити судовий збір у встановленому порядку та розмірі.
Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.
Частиною сьомою статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 01 січня 2022 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 
2 481,00 грн.
Предметом касаційного оскарження є три вимоги немайнового характеру.
За змістом статті 389 ЦПК України право касаційного оскарження належить зокрема кожному з учасників справи.
Позивачі  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,  ОСОБА_4  мають право подати касаційну скаргу, як кожен окремо так і разом спільну касаційну скаргу, однак і в такому випадку кожен із позивачів має сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі.
Отже, розмір судового збору, що підлягає сплаті при поданні касаційної скарги за вимогу немайнового характеру одним заявником становить 1984, 80 грн 
(2 481,00 грнх 0,4) х 200 %).
Ураховуючи викладене, заявникам, кожному окремо, необхідно сплатити судовий збір за подання цієї касаційної скарги по 1984, 80 грн .
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подану адвокатом  Скибою Віталієм Володимировичем, на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2024 року на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2025 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині наведення поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження заявниці буде відмовлено у відкритті касаційного провадження, а в разі невиконання вимог іншої частини даної ухвали касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                       М. Є. Червинська