ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1367/25 Справа № 210/1051/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чайкіна О.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Бондар Я.М.,
суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.
секретар судового засідання Лідовська А.А
сторони справи:
заявник- Орган опіки та піклування в особі управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради
заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою заінтересованої особи ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2024 року, ухвалене суддею Чайкіною О.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 02 жовтня 2024 року,

ВСТАНОВИВ

Заявник в особі Органу опіки та піклування в особі управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради звернувся до суду 19 лютого 2024 року із вищевказаною заявою.
В обґрунтування заяви посилається на те, що на обілку в управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради перебуває ОСОБА_3 , 1937 року народження, яка згідно рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 03.11.2005 р за №2о-47/05 визнана недієздатною.
Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 21.06.2019 року по справі №210/2248/19 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було призначено опікуном над ОСОБА_3 .
Протягом 2023 року спеціалістами складено ряд актів обстеження матерально - побутових умов проживання, якими було зафіксовано непоодинокі факти невиконання опікунських обов`язків опікуном ОСОБА_1 та порушення прав підопічної ОСОБА_3 . За результатами перевірки інформації, викладеної у звіті опікуна ОСОБА_1 діяльність щодо забезпечення прав та інтересів недієздатних осіб протягом 2023 року, з`ясовано нецільове використання грошових коштів у вигляді пенсійної виплати, яку отримує недієздатна ОСОБА_3 .
Наприкінці 2023 року до управління звернулась ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає - АДРЕСА_1 (сестра самої недієздатної ОСОБА_3 , ОСОБА_2 - є їхньою родичкою) виявила бажання запропонувати свою кандидатуру майбутнього опікуна ОСОБА_3 , замість теперішнього опікуна ОСОБА_1  
30.01.2024 вже з письмовою заявою ОСОБА_2 звернулась до управління в якій повідомила про складність ситуації довкола здійснення опікунських обов`язків теперішнім опікуном ОСОБА_1 під час здійснення догляду та просила вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 від опікунських обов`язків та розглянути її кандидатуру як майбутнього опікуна, тому начальник управління праці та соціального захисту населення просив звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від повноважень опікуна над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та призначити опікуном над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2024 року задоволено заяву Органу опіки та піклування в особі управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради, заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звільнення опікуна від опікунських повноважень.
Звільнено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від повноважень опікуна над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Призначено опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь Органу опіки та піклування в особі управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради (код ЄДРПОУ 03192336, 50006, Дніпропетровська область, (м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 16) судовий збір у розмірі 1514,00 (одна тисяча п"ятсот чотирнадцять) грн.
В апеляційній скарзі представник заінтересованої особи  ОСОБА_1  – ОСОБА_4 , посилаючись на незаконність оскаржуваного судового рішення, просить його скасувати, ухвали нове, яким відмовити в задоволенні вимог Органу опіки та піклування в особі управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради
Скаржник вважає, що судом першої інстанції порушено порядок ухвалення рішення та обставини справи встановлені не у повному обсязі.
Вказує, що судом не взято до уваги той факт, що недієздатна ОСОБА_3 тривалий час проживає разом із родиною опікуна ОСОБА_1 , що ОСОБА_1 та її син зареєстровані за однією адресою з ОСОБА_3 , що недієздатна звикла до родини опікуна, вона, незважаючи на свої вади, комфортно співіснує з родиною опікуна і опікун ОСОБА_1 здійснює належний догляд за підопічною, що зокреема підтверджено показами свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
Також скаржник вважає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки показам свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Вказує, що судом не допитано в якості експерта лікаря психіатра, який би надав належну оцінку показам та поведінці недієздатної ОСОБА_3 .
Окрім того, судом не перевірено факту родиних зв`язків між недієздатною ОСОБА_3 та призначеним рішенням суду новим опікуном ОСОБА_2 , не встановлено чи взагалі вони знайомі з недієздатною ОСОБА_3 , не встановлено, яким чином ОСОБА_2 зможе здійснювати опіку над недієздатною ОСОБА_3 , не встановлено, чи взагалі сприймає недієздатна ОСОБА_3 як нового опікуна ОСОБА_11 та інше.
Також скаржник вважає, що всі докази подані заявником Органом опіки та піклування, подано з порушенням вимог ст.83 ЦПК України, якою передбачено порядок подання доказів, тому ці докази не могли бути взяті судом першої інстанції до уваги під час ухвалення судового рішення як належні та допустимі.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представник заявника Органу опіки та піклування в особі управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради Жердєв М.Г., посилаючись на законність і обґрунтованість судового рішення, просить відмовити в задоволенні скарги, залишивши без змін рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представник управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради Ляліна Світлана просить залишити без задоволення апеляційну скаргу та залишити без змін рішення суду першої інстанції, у зв`язку з його законністю та обґрунтованістю.
13 лютого 2025 року на адресу Дніпровського апеляційного суду від представника скаржника ОСОБА_1 – адвоката Андріяшевської М.С. надійшла заява про відкладення апеляційного розгляду справи на іншу дату, що пов`язано з відрядженням представника заінтересованої особи у м. Тернопіль в період часу з 17 лютого по 24 лютого 2025 року.
Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Пунктами 10, 11 частини 2 цієї статті визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Згідно ч.1 ст.371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Згідно статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.
Статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно з нормами ст.17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.
Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади. 
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.
Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які беруть участь у справі.
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).
Оскільки, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд за відсутності представника заінтересованої особи ОСОБА_1 – адвоката Андіяшевської М.С., з огляду на те, що доказів на підтвердження знаходження адвоката у відрядженні суду не надано, окрім того позиція заінтересованої особи ОСОБА_1 викладена в апеляційній скарзі, зрозуміла суду апеляційної інстанції, окрім того, представник органу опіки та піклування Жердєв М.Г. та заінтересована особа ОСОБА_2 та її представник Повалій О.В. категорично заперечували проти відкладення розгляду справи, наполягали на проведенні судового розгляду в призначеному на 18 лютого 2025 року судовому засіданні, адже цього потребує підопічна ОСОБА_3 , тому колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи. 
18 лютого 2025 року через підсистему "Електронний суд" від представника заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвоката Повалій О.В. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів, а саме: копії актів обстеження квартири недієздатної ОСОБА_3 , складених працівниками Управління та соціального захисту населення Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради від 01.10.2024, 25.10.2024, а також фотографії з помешкання недієздатної ОСОБА_3 від 01.10.2024, зроблені працівниками Управління та соціального захисту населення Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради. В обгрунтування клопотання про долучення цих доказів представник Повалій О.В. зазначила, що після ухвалення судом оскаржуваного судового рішення заінтересована особа ОСОБА_2 повідомила її про те, що недієздатна ОСОБА_3 після ухвалення судового рішення була покинута опікуном ОСОБА_1 без жодних засобів існування у зачиненій квартирі і сестра недієздатної ОСОБА_9 , дізавшись про це, негайно звернулася до працівників Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, які відреагували на це звернення, декілька раз приїзжали до помешкання недієздатної ОСОБА_3 та фіксували порушення опікуном своїх обов`язків, шляхом складення відповідних актів. Вказує, що опікун ОСОБА_1 повернулася до квартири недієздатної ОСОБА_3 лише 25 жовтня 2024 року. Вказує, що зазначені докази вчинення незаконних дій опікуна ОСОБА_1 відносно недієздатної ОСОБА_3 у вигляді залишення її без засобів існування самотньою в квартирі, не існували на час ухвалення рішення судом 1 інстанції, а тому вони об`єктивно не могли бути подані суду першої інстанції, проте ці докази підтверджують триваюче неналежне виконання опікуном своїх обов`язків щодо підопічної ОСОБА_3 на час, коли рішення ще не набрало законної сили.
Колегія суддів дослідивши надані представником ОСОБА_12 докази, беручи до уваги, що апеляційна скарга подана опікуном ОСОБА_1 , яка доводить свою позицію належного виконання покладених на неї обов`язків опікуна недієздатної ОСОБА_3 та незаконність оскаржуваного судового рішення, беручи до уваги, що рішення суду на час подання зазначених доказів не набрало законної сили, а докази зібрані після ухвалення рішення, колегія суддів вважає за можливе прийняти ці докази до уваги під час апеляційного перегляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, думку представника заявника Органа опіки та піклування в особі управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради Жердєва М.Г., заінтересованої особи ОСОБА_2 та її представника – адвоката Повалій О.В., які кожен окремо заперечували проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 з викладених у відзиві підстав, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог доводів апеляційної скарги, відзивів на апеляційну скаргу, додаткових пояснень представника ОСОБА_2 - ОСОБА_12 , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2021 у справі №210/2248/19, призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 опікуном над недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженкою міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.5).
Протягом 2023 року спеціалістами складено ряд актів обстеження матерально -побутових умов проживання, якими було зафіксовано непоодинокі факти невиконання опікунських обов`язків опікуном ОСОБА_1 та порушення прав підопічної ОСОБА_3 , а саме:
22.03.2023 під час виходу для перевірки умов проживання недієздатної ОСОБА_3 опікун ОСОБА_1 поводилася дуже зухвало. Спочатку чинила перешкоди для здійснення перевірки, але надалі впустила до помешкання. Спеціалістами управління було виявлено незадовільний вигляд підопічної ОСОБА_3 , а саме: одягнений брудний одяг, неохайність. Кімната ОСОБА_3 в занедбаному стані, повсюду бруд. В іншій кімнаті знаходився сторонній чоловік (зі слів опікуна - це її брат) кімната мала вигляд після ремонту та облаштована усіма зручностями. За результатами виходу для перевірки умов проживання недієздатної ОСОБА_3 , ОСОБА_1 була викликана до управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради для надання відповідних пояснень (а.с.6 т.1).
12.04.2023 під час чергового виходу за місцем мешкання недієздатної ОСОБА_3 спеціалістами управління знову було виявлено недбалий вигляд недієздатної. На зауваження спеціалістів щодо наведення порядку у кімнаті своєї недієздатної - опікун реагувала агресивно (а.с.7 т.1).
Під час перевірок діяльності опікуна ОСОБА_1 протягом травня – жовтня 2023 року остання свої опікунські обов`язки виконувала задовільно (а.с.8 т.1).
10.11.2023 під час перевірки здійснення контролю за виконанням опікунських обов`язків ОСОБА_1 шляхом виходу до місця проживання ОСОБА_3 спеціалістам управління відчинив двері вищезгаданий чоловік, який відмовився представитись та намагався перешкоджати здійсненню перевірки, а також повідомив, що ОСОБА_1 працює щодня, окрім суботи та неділі до 17.00. На момент обстеження недієздатна ОСОБА_3 мала незадовільний вигляд, брудний одяг. В кімнаті недієздатної виявлені недопалки на підлозі, на ліжку відсутня постіль, брудна подушка та матрац, біля подушки лежало вуличне взуття. Чоловік зателефонував до опікуна, яка висловила в телефонній розмові незадоволення до спеціалістів управління, була обурена тим, що на перевірку прийшли без попередження, також повідомила що вона як опікун буде сама вирішувати кого впускати в квартиру, а кого ні (а.с.9 т.1).
17.11.2023 спеціалісти управління по дорозі до адреси мешкання недієздатної та її опікуна зустріли ОСОБА_3 , яка була одягнена не за погодніми умовами та мала занедбаний вигляд. У помешкання спеціалістам управління не вдалось потрапити, у зв`язку з відсутністю опікуна (а.с.10 т. 1).
Того ж дня у телефонній розмові з рідною сестрою ОСОБА_3 , яка мешкає у цьому ж будинку було з`ясовано, що ОСОБА_1 безпідставно відібрала у неї другий екземпляр ключів від квартири та не пояснюючи причин своєї поведінки, до квартири її зовсім не впускає, незважаючи на те, чи є вона вдома чи відсутня. Сестра ОСОБА_9 дуже занепокоєна, що не може побачити свою рідну сестру (а.с.10 т. 1).
29 листопада 2023 року за результатами перевірки інформації, викладеної у звіті опікуна ОСОБА_1 про діяльність щодо забезпечення прав та інтересів недієзданих осіб протягом 2023 року, з`ясовано: нецільове використання грошових коштів у вигляді пенсійної виплати, яку отримує недієздатна ОСОБА_3 , а саме: безліч куплених будівельних матеріалів для ремонту квартири, придбання кутової шафи, при тому що, в кімнаті підопічної стоїть шафа зі старими речами, старим взуттям, відсутня постіль, кімната неприбрана та в незадовільному стані. На прохання спеціалістів управління показати належний одяг та взуття підопічної було пред`явлено лише одну літню сукню та чоловічу пару взуття. На момент обстеження опікун знаходилась на телефонному зв`язку з чоловіком, висловлювалась нецензурною лайкою на адресу спеціалістів управління, на зауваження спеціалістів управління не реагувала. Підопічна ОСОБА_3 мала недоглянутий зовнішній вигляд, брудний одяг. Незважаючи на наполегливі прохання спеціалістів управління надати будь які документальні підтвердження витрат: чеки на придбані для підопічної товари, продукти, ліки, квитанції про оплату житлово-комунальних послуг опікун ОСОБА_1 так нічого і не надала. Пояснити відсутність у підопічної належного одягу та взуття, опікун ОСОБА_1 також не змогла (а.с.11 т.1).
10.01.2024 спеціалістам управління разом з сестрою ОСОБА_9 за місцем проживання підопічної двері ніхто не відчинив (а.с.12 т.1).
Наприкінці 2023 року до управління звернулась ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає – АДРЕСА_1 (зі слів сестри самої недієздатної ОСОБА_3 , ОСОБА_2 - є їхньою родичкою), яка виявила бажання запропонувати свою кандидатуру майбутнього опікуна над ОСОБА_3 , замість теперішнього опікуна ОСОБА_1 .
Так, 30.01.2024 вже з письмовою заявою ОСОБА_2 звернулась до управління в якій повідомила про складність ситуації довкола здійснення опікунських обов`язків теперішнім опікуном ОСОБА_1 під час здійснення догляду та просила вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 від опікунських обов`язків та розглянути її кандидатуру як майбутнього опікуна (а.с.13 т.1).
В судовому засіданні встановлено, що на момент призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною ОСОБА_3 квартира останньої була підключена до всіх необхідних комунальних послуг.
Відповідно до листа комунального підприємства «Кривбасводоканал» від 21.03.2024 №31-27/4047 відключення послуги водопостачання та водовідведення у період з 2018 року по теперішній час за адресою мешкання недієздатної – АДРЕСА_3 не відбувалось (а.с. 108 т.1).
Згідно з листом товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» від 25.03.2024 №15820/ДNЕР відключення від надання послуги з постачання електроенергії в період з 01.01.2019 по теперішній час за адресою АДРЕСА_3 не виконувалося (а.с.105 т.1).
В судовому засіданні оглянуто відео файли долучені заінтересованою особою ОСОБА_1 на підтвердження обставин справи. На вказаних відео файлах зафіксовано, як бабуся сидить на ліжку слухає музику, або переглядає фільм по телебаченню. На наступних відео файлах зафіксовано, як сестра недієздатної ОСОБА_9 прийшла до квартири з поліцією, оскільки ОСОБА_1 не дає можливості побачитись з сестрою. На цьому відео зафіксовано, що бабуся лежить у ліжку. ОСОБА_9 до неї звертається, однак остання нічого їй не відповідає. На наступному відео ОСОБА_9 знову завітала до сестри ОСОБА_3 з поліцією. На вказаному відео поліція роз`яснює ОСОБА_9 про наслідки завідомо неправдивого виклику.
Крім того, на одному з відеозаписів зафіксовано спілкування працівників соцзахисту із недієздатною, де остання скаржиться, що її не пускають на вулицю, забрали ключі, і що остання не має змоги ходити на прогулянки, дихати свіжим повітрям.
Також до матеріалів справи долучені фотокартки для підтвердження стану житлових умов. Зокрема на деяких фото видно фіксацію наявності бруду на кухні; відсутність нормальної шафи для одягу в кімнаті підопічної недієздатної. Сучасна кутова шафа, яка стоїть у кімнаті опікуна. Відсутність належного одягу; відсутність ремонту у кімнаті недієздатної, окрім заміненого вікна; факти зберігання старих дерев`яних вікон в кімнаті недієздатної. Відсутність постільної білизни на ліжку недієздатної, наявність брудної ковдри в ліжку, брудного взуття у ліжку недієздатної. Присутність недопалку на підлозі в кімнаті недієздатної. Повний безлад на кухні, занедбаний стан туалетної кімнати (а.с. 124-140 т.1).
На підтвердження здійснення покупок для недієздатної ОСОБА_3 , ОСОБА_1 надала суду скріни з мобільного додатку банку, на яких зафіксовані витрати на їжу, напої та товари для дому (а.с.36-42).
Також суду представлені копії платіжних доручень на підтвердження оплати комунальних послуг, разом з тим, суд фіксує, що ОСОБА_1 є опікуном ОСОБА_3 з 2019 року однак суду представлені квитанції за період 2023-2024 роки (а.с.55-65).
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомила, що вона рідна сестра ОСОБА_13 , зазначила, що ОСОБА_1 не піклується за ОСОБА_14 , що ОСОБА_15 не гідна бути опікуном. Самої ОСОБА_15 не буває вдома по декілька днів. Намагалась отруїти свідка, щоб отримати собі квартиру. Фурман за три роки опікунства над ОСОБА_14 не придбала їй навіть шкарпеток. ОСОБА_16 свідок від квартири не має, зазначає, що її сестра сидить вдома сама, голодна. Люди бачили, як ОСОБА_14 риється по смітникам, знайшла на смітнику юбку та носила її, збирає пляшки.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 повідомила суду, що бачила як ОСОБА_14 ходила по вулиці просила гроші, говорила свідку, що вона не наїдається, що їй дають мало їжі.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 повідомила суду, що є сусідкою ОСОБА_14 , знає її сестру ОСОБА_18 . Заходила до них до дому дуже давно, але ОСОБА_19 питали її чого вона до них ходить. ОСОБА_14 раніше бачила, як вона ходить. ОСОБА_20 одягнута у все старе, кросівки на неї великі. ОСОБА_18 жалілася, що її не посукають до сестри. Відомо, що ОСОБА_19 купляє харчі за кошти бабусі ОСОБА_14 , а сама вони лише готує.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомила, що ОСОБА_21 її сусідка. Свідку відомо, що Коли ОСОБА_22 почала доглядати бабусю у квартирі стало затишно, був зроблений ремонт. Віка піклується про бабусю, купає її, готує їй їжу. На день народження готує. Коли опікуном над ОСОБА_14 була ОСОБА_18 , траплялися пожежі.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , повідомила, що вона є сусідкою ОСОБА_21 . Після того, як за ОСОБА_14 почала доглядати ОСОБА_22 у квартирі стало охайно. Бабуся завжди нагодована. Відомо, що ОСОБА_18 дійсно не пускають, оскільки остання постійно чинить сварки. ОСОБА_14 ніколи не жебракувала, а по смітника ходила, тому що вона хвора і не усвідомлює своїх дій. ОСОБА_14 на вулиці бачила, одягнута була у чистий одяг.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 повідомила, що є сусідкою ОСОБА_15 і ОСОБА_21 . ОСОБА_22 з`явилась в їхньому будинку два роки тому. ОСОБА_24 гарна людина, мешкає з бабусею разом зі своїм сином та співмешканцем. ОСОБА_18 приходила до ОСОБА_15 з поліцією. ОСОБА_14 ніколи на ОСОБА_25 не жалілась.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що він співмешканець ОСОБА_1 . Зазначив, що наразі він роблять ремонт, у домі завжди тепло. Конфлікт між сторонами виник через те, що сестра бабусі хоче продати квартиру. Коли приїжджала поліція, він завжди відкривав їм двері та пускав у квартиру. Для бабусі змінили ліжко, оскільки вона спала на панцерній сітці. Бабуся сама насипає собі їжу, сама дістає її з холодильнику. Свідок працевлаштований, ОСОБА_24 також працює. Про ОСОБА_2 дізнався лише коли розпочався суд. ОСОБА_26 ніколи не жебракувала. ОСОБА_22 купує їжу, ліки та одяг для недієздатної. Бабуся раніше лежала, зараз потроху пересувається сама.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 зазначає, що ОСОБА_24 призначена опікуном над ОСОБА_14 з 2022 року. ОСОБА_24 та її чоловік перешкоджали органам опіки зайти до квартири та здійснити огляд. З часом ОСОБА_24 почала працювати. Наразі догляд за недієздатною неналежний, ОСОБА_24 відмовляється сплачувати борги по квартирі. Крім того, ОСОБА_15 не повідомляла орган опіки, що планує мешкати разом із чоловіком. Після складання акту обстеження, письмових заперечень від ОСОБА_15 не надходило. Коли проводили обстеження квартири, чоловік ОСОБА_24 заважав органам опіки. ОСОБА_28 ремонт зроблений лише у кімнаті Фурман. У холодильнику була їжа. Взагалі умови проживання задовільні, поклеєні шпалери. Однак на останньому обстеженні недієздатна була без спідньої білизни. ОСОБА_14 пересувалась сама, однак скаржилась, що її не випускають на двір. До квартири орган опіки загалом не був допущений два чи три рази.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 повідомила, що 15 травня вона приймала участь в обстеженні квартири, ОСОБА_24 прописалась у квартирі недієздатної, однак не повідомила орган опіки. ОСОБА_30 спілкується з представниками органу опіки нецензурною лексикою. Недієздатна мешкає в неналежних умовах, дитина без ліжка, а у ОСОБА_24 в кімнаті є все що потрібно. Недієздатна завжди не доглянута. Недієздатна хвора, її має оглядати лікар.
Суд першої інстанції, задовольняючи заяву Органу опіки та піклування в особі управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради про звільнення ОСОБА_1 від повноважень опікуна над ОСОБА_3 та, призначаючи опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі досліджених та оцінених судом доказів, допиту свідків, виходив з встановлених обставин справи, а саме беззаперечного встановлення, неналежного виконання опікунських обов`язків опікуном ОСОБА_1 та порушення прав підопічної ОСОБА_3 . 
Підстав, передбачених ст.64 ЦК України, які б унеможливлювали призначення ОСОБА_2 опікуном над ОСОБА_3 в ході судового розгляду не встановлено.
Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції викладеними у судовому рішенні, які зроблені судом на підставі всебічно та повно з`ясованих обставин справи за наявними у справі доказами, оціненими судом з наданням відповідної правової оцінки, як кожному доказу окремо, так і сукупності зібраних у справі доказів та не може погодитись з доводами заінтересованої особи ОСОБА_1 , викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.
Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Статтею 293 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Частиною 3 статті 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Відповідно до п.4.14 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88, Контроль за діяльністю опікунів і піклувальників здійснюється органами опіки та піклування із залученням громадськості шляхом планових відвідувань осіб, які перебувають під опікою (піклуванням).
Періодичність відвідувань установлюється окремим графіком але не рідше ніж раз на рік, крім першої перевірки, яка проводиться через три місяці після встановлення опіки і піклування. При потребі розгляд результатів перевірок виноситься на засідання опікунської ради для вжиття відповідних заходів
Згідно з п.3.50 Положення про управління праці та соціального захисту населення, затвердженого рішенням Металургійної районної у місті ради від 19.05.2023 №212 за управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради (далі – управління) закріплено функцію здійснення нагляду за соціально побутовими умовами проживання осіб, над якими встановлено опіку, контролю виконання опікунами їх опікунських обов`язків, визначених законодавством України.
Згідно ст.ст.55, 56, 58 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами. Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
Відповідно до ч.1 ст.75 ЦК України суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника.
Особа виконує повноваження опікуна або піклувальника до винесення рішення про звільнення її від повноважень опікуна або піклувальника чи до закінчення місячного строку від дня подання заяви, якщо вона не була розглянута протягом цього строку (ч.2 ст.75 ЦК України).
Відповідно до ч.2 ст.300 ЦПК України, суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу.
Пунктом 5.2. «Правил опіки та піклування», органи опіки та піклування за своєю ініціативою, за клопотанням підопічних, державних або громадських організацій, а також згідно з обґрунтованими заявами будь-яких осіб можуть звільнити опікуна або піклувальника від виконання покладених на нього обов`язків, якщо встановлять, що опікун чи піклувальник не відповідає своєму призначенню або належним чином не виконує своїх обов`язків.
Під невиконанням опікунських обов`язків слід розуміти, що це ситуація, коли опікун не виконує свої законні та моральні зобов`язання щодо особи, за якою він доглядає.
Таке порушення може мати серйозні наслідки, включаючи втрату опікунства або кримінальну відповідальність, залежно від тяжкості ситуації.
Так, дослідженими судом доказами, наведеними у судовому рішенні, допитом свідків:  ОСОБА_10 ,  ОСОБА_17 ,  ОСОБА_27 ,  ОСОБА_29  судом встановлено неналежне виконання опікунських обов`язків опікуном ОСОБА_1 та порушення прав підопічної ОСОБА_3 .
Загальну ситуацію, яка склалася між ОСОБА_1 та її підопічною ОСОБА_3 суд першої інстанції розцінив, як неналежне виконання опікунських обов`язків, що підтверджено як письмовими матеріалами справи так і показами свідків, відеоматеріалами та фотокартками.
Суд встановив, що опікун не забезпечила достатньої фізичної турботи, включаючи харчування, одяг, безпеку і житло, майже кожен свідок послався на незадовільний вигляд підопічної ОСОБА_3 . Органами опіки під час відвідування недієздатної встановлено, що остання перебувала без нижньої білизни.
Окрім того, судом встановлено обмеження ОСОБА_3 у доступі до медицини, а саме відсутність планових оглядів з метою контролю стану здоров`я недієздатної, тобто ігнорування медичних потреб. Окрім цього, на оглянутому відео зафіксовано, як сестра недієздатної просить її вийти на вулицю, оскільки остання не була там понад п`ять місяців. Зі слів свідків також встановлено, що вони давно не бачили на прогулянці недієздатну ОСОБА_3 , хоча остання могла, як пересуватися сама так і опікун зобов`язана забезпечити прогулянки на свіжому повітрі.
Крім іншого, судом встановлена емоційна байдужість до недієздатної, нехтування емоційними потребами підопічного, відсутність підтримки, зневажливе ставлення, що також виражається у зовнішньому вигляді недієздатної та її оточенні. Зокрема у кімнаті недієздатної виявлені недопалки на підлозі, на ліжку відсутня постіль. Недієздатна не забезпечена речами першої необхідності.
Окрім того, судом встановлено, що у квартирі недієздатної дійсно зроблено ремонт, однак лише в кімнаті опікуна ОСОБА_1 та у коридорі, у кімнаті ж ОСОБА_3 та на кухні підлога не відремонтована. 
Також, судом встановлено, що між сестрою недієздатної та опікуном ОСОБА_1 виникають постійні конфлікти та сварки, до квартири ОСОБА_3 , 1937 р.н. (недієздатна) постійно за викликом як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_9 , 1939 р.н., приїздить поліція, що є психо-травмуючим фактором для недієздатної та її стану здоров"я.
Отже, висновок суду першої інстанції про неналежне виконання опікунських обов`язків опікуном ОСОБА_1 та порушення прав підопічної ОСОБА_3 та наявність у зв`язку з цим підстав для звільнення ОСОБА_1 від повноважень опікуна над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , колегія суддів вважає правильним і повністю з ним погоджується.
Виходячи, як з норми ЦК України так і з норм ЦПК України законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення/заміни їй опікуна. При цьому із змісту норм ЦК України та ЦПК України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення/заміни опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.
Згідно із ч.1 ст.41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Частина 4 ст. 63 ЦК України визначає, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.
Відповідно до ст. 64 ЦК України, опікуном не може бути фізична особа, поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування.
Орган опіки просив суд призначити опікуном опікуном над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Суд першої інстанції, встановивши відсутність підстав, передбачених ст.64 ЦК України, які б унеможливлювали призначення ОСОБА_2 опікуном над ОСОБА_3 , призначив ОСОБА_2 новим опікуном над ОСОБА_3 .
Перевіривши справу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про задоволення заяви, яке відповідає вимогам ст.ст.263, 264 ЦПК України.
Доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою скаржника з їх оцінкою. Проте, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, оцінка доказів є виключно компетенцією суду, переоцінка доказів, діючим законодавством не передбачена.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу заінтересованої особи ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 24 лютого 2025 року.

Головуючий:

Судді: