Номер провадження: 33/813/814/25
Номер справи місцевого суду: 523/8049/24 
Головуючий у першій інстанції Далеко К.О. 
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2025 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,
розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження
постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и в:
Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн в дохід держави.
ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що 25.04.2024 о 17 год 41 хв в м. Одесі, по вул. Вапняна, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Reno Megan номерний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР, відмову зафіксовано на портативний відеореєстратор 4714508.
Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, 04 березня 2025 року (вшосте)  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому просить визнати поважною причину пропуску строку та поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, посилаючись на те, що дата 04 жовтня 2024 року, яка вважається «винесенням постанови» є лише датою документа. В день призначеного судового засідання, 04 жовтня 2024 року, йому не повідомили нічого, окрім того, що буде постанова. Винесення постанови 04 жовтня 2024 року не відбулося, що також підтверджується тим, що в реєстрі судових рішень вона була додана майже через місяць після дня засідання. Копію оскаржуваної постанови отримав 05 листопада 2024 року. Звертає увагу, що на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень зазначено, що тільки 28 жовтня 2024 року було надано доступ до змісту постанови. Вказує, що добросовісно виконував свої обов`язки та застосував усі можливі способи реалізації прав.
Розглянувши вказане клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, перевіривши матеріали адміністративної справи в наведеній частині, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.
Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку  притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова Суворовського районного суду м. Одеси ухвалена судом 04 жовтня 2024 року.
В судовому засідання, яке відбулося 04 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 був присутнім, що підтверджується змістом оскаржуваної постанови, а отже йому було відомо про результати розгляду справи.
15 листопада 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та просив поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови отримав 05 листопада 2024 року.
Постановою Одеського апеляційного суд від 03 грудня 2024 року (суддя Громік Р.Д.) відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання та апеляційна скарга повернута особі, яка її подала, разом з усіма доданими до неї матеріалами. При цьому, судом дано оцінку наведеним обставинам щодо отримання ним повного тексту оскаржуваної постанови лише 05 листопада 2024 року та виснувано, що таке не є поважною причиною у розумінні закону, оскільки такий брав участь у судовому засіданні та був обізнаний про результати розгляду справи.
06 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся вдруге з апеляційною скаргою разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що 04 жовтня 2024 року в день судового засідання ОСОБА_1 не знав про результат розгляду справи та копію оскаржуваної постанови отримав 05 листопада 2024 року. Вказує, що цікавився про стан розгляд справи з відомих йому джерел Суворовського районного суду м. Одеси та тривалий час постанови не було на сайті. При цьому, 20 жовтня 2024 року приїздив особисто до суду, щоб отримати копію постанови, однак секретар судового засідання повідомила, що постанови на той час ще не було. Тільки з постанови Одеського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року дізнався про наявність Єдиного державного реєстру судових рішень та ознайомившись зі змістом оскаржуваної постанови дізнався, що така була оприлюднена 28 жовтня 2024 року.
Постановою Одеського апеляційного суд від 30 грудня 2024 року (суддя Сєвєрова Є.С.) відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання та апеляційна скарга повернута особі, яка її подала, оскільки подана вдруге з тих же підстав, яким судом вже дана оцінка, як і клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, повторному розгляду не підлягає.
31 грудня 2024 року ОСОБА_1 втретє звернуся з апеляційною скаргою разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Постановою Одеського апеляційного суд від 15 січня 2025 року (суддя Громік Р.Д.) відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання та апеляційна скарга повернута особі, яка її подала, оскільки клопотання про поновлення строку обґрунтовано тими ж самими обставинами, яким вже була надана оцінка судом, то такі посилання судом апеляційної інстанції не враховуються.
20 січня 2025 року та 17 лютого 2025 року ОСОБА_1 знову звернуся з апеляційними скаргами разом з клопотаннями про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Постановами Одеського апеляційного суд від 12 лютого 2025 року та від 28 лютого 2025 року апеляційну скаргу було повернуто ОСОБА_1 , разом з доданими до неї матеріалами.
Звертаючись зі скаргою вшосте, ОСОБА_1 фактично посилається на ті самі обставини, і про таке свідчить аналіз підстав, які він вказує як поважні, і за яких просить поновити йому строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Жодних інших доводів вказане клопотання не містить.
Оскільки постановами Одеського апеляційного суд від 03 грудня 2024 року, від 30 грудня 2024 року, 15 січня 2025 року, 12 лютого 2025 року та від 28 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2024 року повернуто особі, яка її подала, і судом дана оцінка вказаним обставинам, жодних інших підстав заявником не зазначено, то апеляційна скарга ОСОБА_1 разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження повторному розгляду не підлягає.
Не може бути взято до уваги помилкове твердження заявника про обмеження йому права на доступ до правосуддя, оскільки таке має відбуватися із дотриманням процедурних норм і у відповідності до закону. Крім того, повторна дача оцінка тим самим обставинам, які вже оцінені судом, не передбачена.
Так, положеннями ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до яких кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.
Нормами КУпАП не передбачено подання і розгляд апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження повторно з тих самих підстав.
Системний аналіз діючих норм законодавства України та стала судова практика дає підстави зробити висновок, що повторний розгляд клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, у разі прийняття попереднього рішення про відмову у задоволенні такого клопотання, не передбачений законом.
За таких обставин, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та повернути апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами особі, яка її подала.
Керуючись ст. 285, 289, 294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала, разом з доданими до неї матеріалами.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                         М.В. Назарова