ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 31 січня 2025 р. 	Справа № 440/8974/23	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Любчич Л.В. ,
розглянувши  в порядку письмового провадження  у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду питання про прийняття додаткової постанови в адміністративній справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на  рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від         15.01.2024 , головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, м. Полтава,  по справі         №         440/8974/23
за позовом                 Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря"        
до                Головного управління ДПС у Полтавській області                           
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:
          Товариство з обмеженою відповідальністю  "Зоря" (далі - ТОВ "Зоря", позивач)  звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі- відповідач), в якій просив:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №00019650702 від 15.03.2023 у частині зменшення розміру від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 140 225,96 грн.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2023 року  по справі №440/8974/23 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" до Головного управління Державної податкової служби в Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 15.03.2023 №00019650702 в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 140 225,96 грн.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.
Додатковим рішенням Полтавського окружного адміністративного від 15.01.2024 року  по справі №440/8974/23 заяву адвоката Савченко Людмили Анатоліївни від 04.01.2024 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №440/8974/23 - задоволено частково та ухвалено додаткове рішення у справі №440/8974/23, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" обґрунтовану частину витрат, понесених на оплату правничої допомоги, у сумі 6000 (шість тисяч) грн 00 коп.
За наслідками апеляційного перегляду, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.01.2025 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2023 року   по справі №440/8974/23 - залишено без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2023 року   по справі №440/8974/23 - залишено без змін.
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 року   по справі №440/8974/23     - залишено без задоволення.
Додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 року по справі №440/8974/23 -    залишено без змін.
До Другого апеляційного адміністративного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі № 440/8974/23 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" понесених витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції у сумі 5000,00 грн.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши заяву, докази по справі, дійшла висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1    ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України)    суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Виходячи з аналізу зазначеної норми, колегія суддів зазначає, що чинне законодавство передбачає можливість прийняття додаткового рішення, серед іншого, у разі, якщо судом не    вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частиною третьою статті 132 КАС України до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.
Відповідно до приписів частин 1-5 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.
Відповідно до ст. 30 Закону України “Про адвокатуру і адвокатську діяльність” від 5 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Закон України “Про судоустрій і статус суддів” встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі “Баришевський проти України” (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі “Двойних проти України” (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі “Меріт проти України” (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
З аналізу вищевказаної норми слідує, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати наведені вище критерії, зокрема чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.          
З метою підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено: договір про надання правової допомоги №4/03-23 від 27.03.2023; копію рахунку-фактури №25/03/24 від  25.03.2024; додаткова угода №1 до договору про надання правової допомоги №4/03-23 від 27.03.2023; акт приймання-передачі наданих послуг від  25.03.2024; квитанція від 27.09.2024.
З матеріалів справи встановлено, що 27.03.2023 між ТОВ "Зоря" та фоп ОСОБА_1  було укладено договір про надання правової допомоги №4/03-23.
Згідно до п. 1 додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги №4/03-23 від 27.03.2023 встановлено, що вартість послуг, зокрема, підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу становить 5000,00 грн.
Зі змісту приймання-передачі наданих послуг від  25.03.2024 вбачається, що адвокатом надані наступні послуги: 
-складання, оформлення та подача до суду відзиву на апеляційну скаргу на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2023 року  по справі №440/8974/23 та додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 року  по справі №440/8974/23.
Загальна вартість послуг з надання правничої допомоги за цим актом складає 5000,00 грн.
Оплата отриманих позивачем послуг підтверджується квитанцією від 27.09.2024, відповідно до якої позивачем було сплачено 5000,00 грн.
Колегія суддів зазначає, що участь одного адвоката при розгляді справи в судах першої та апеляційної інстанцій (адвокат Савченко Л.А.), що брала участь у даній справі як представник позивача в судах першої та апеляційної інстанцій) свідчить про її обізнаність з обставинами щодо спірних правовідносин, що, поза сумнівом, істотно впливає на обсяг надання нею послуг в межах їх повторного вивчення.
Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.11.2020 року у справі № 520/7431/19.
Правова позиція позивача не змінювалась в судах першої та апеляційної інстанцій. Законодавство, яким регулюється спір у справі, документи та доводи, якими позивач обґрунтовував свою позицію, написання відзиву  не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи.
Колегія суддів враховує висновки Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду викладені у постанові від 14.11.2019 у справі № 826/15063/18, згідно яких: “…суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.
Відтак, з огляду на встановлені обставини, з урахування критеріїв пропорційності, значенням справи для сторони, реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, колегія суддів вважає за необхідне зменшити заявлений представником позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції до суми 3000 гривень.
За висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 25.05.2021 року у справі №640/2076/19, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності тa необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Відтак, колегія суддів вважає, що заявлений у клопотанні представника позивача розмір відшкодування витрат позивача на правову допомогу в суді апеляційної інстанцій у розмірі 5000 грн. є завищеним та таким, що підлягає зменшенню.  
Дослідивши зміст та обсяг наданих адвокатом послуг, в аспекті складності та якості складених документів, колегія суддів дійшла висновку про завищення позивачем понесених ним судових витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції та вважає, що заявлена ТОВ "Зоря"   до відшкодування сума витрат не є співмірною із наданим адвокатом обсягом послуг, критеріям їх реальності та розумності, оскільки справа є незначної складності та розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Враховуючи вказане,  колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення заявленого представником позивача клопотання, та розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, визначається у розмірі 3000 грн.
Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності ухвалення додаткової постанови про стягнення з Головного управління ДПС у Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" понесених витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції у сумі 3000,00 грн . 
Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, ч.4 ст. 229, ст. ст. 243, 250, 252, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

 Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (код ЄДРПОУ 44057192) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" (код ЄДРПОУ 32460314) судові витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень) 00 коп.
В задоволенні іншої частини заяви відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Макаренко Я.М.	
Судді	   	Жигилій С.П.    Любчич Л.В.