ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" січня 2025 р.                                Справа № 910/11526/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Шапрана  В.В.
суддів:            Андрієнка  В.В. 
          Буравльова  С.І. 
 
секретар                      Місюк О.П.
за участю 
представників:           позивача - Денисенко О.М.;
                                   відповідача-1 - не з`явилися;
                                   відповідача-2 - Вороновська О.В.;
                                   відповідача-3 - не з`явилися;
                                   третьої особи-1 - не з`явилися;
                                   третьої особи-2 - Петрик В.А.;
                                   третьої особи-3 - Сучкова А.М.;
                                   третьої особи-4 - Рєпкін Н.І.
розглянувши апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 (повний текст складений 05.12.2024) про застосування заходу процесуального примусу у виді штрафу
у справі №910/11526/24 (суддя - Бойко Р.В.)
за позовом Компанії І.ЕС. Майнінг Компані Лімітед (E.S. Mining Company Limited)
до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Новел Пром";
2. Акціонерного товариства "Коростенський кар`єр";
3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенська видобувна компанія"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача:
1. Державна служба геології та надр України;
2. Офіс Генерального прокурора;
3. Служба безпеки України;
4. Міністерство юстиції України
про визнання договорів недійсними.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року Компанія І.ЕС. Майнінг Компані Лімітед звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новел Пром" та Акціонерного товариства "Коростенський кар`єр" про визнання недійсним договору купівлі-продажу прав на користування надрами, наданих спеціальним дозволом на користування надрами №634 від 16.09.1996, що укладений між Акціонерним товариством "Коростенський кар`єр" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Новел Пром".
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2024 відкрито провадження у справі №910/11526/24, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Державну службу геології та надр України.
17.10.2024 до суду першої інстанції від Компанії І.ЕС. Майнінг Компані Лімітед надійшла заява про забезпечення позову з проханням встановити заборону Державній службі геології та надр України:
- вчиняти дії на виконання наказу Державної служби геології та надр України №460 від 07.10.2024 в частині зміни власника (надрокористувача) до спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996, виданого на ім`я Акціонерного товариства "Коростенський кар`єр";
- укладати з Товариством з обмеженою відповідальністю "Новел Пром" угоду про умови користування надрами;
- вносити зміни в частині зміни власника (надрокористувача) до спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996, виданого на ім`я Акціонерного товариства "Коростенський кар`єр";
- вносити до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами відомості в частині зміни власника спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996;
- підписувати, укладати та/або вносити зміни до угоди про умови користування надрами згідно спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996;
- приймати до розгляду заяви фізичних осіб та/або суб`єктів господарювання про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 у справі №910/11526/24 заяву Компанії I.Eс Майнінг Компані Лімітед (E.S. Mining Company Limited)" про забезпечення позову задоволено частково, а саме заборонено Державній службі геології та надр України:
- вносити зміни в частині зміни власника (надрокористувача) до спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996, виданого на ім`я Акціонерного товариства "Коростенський кар`єр" (ідентифікаційний код 00292422) (Коростенське (Стремигородське) родовище);
- вносити до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами відомості в частині зміни власника спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 (Коростенське (Стремигородське) родовище);
- підписувати, укладати та/або вносити зміни до угоди про умови користування надрами згідно спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 (Коростенське (Стремигородське) родовище).
В іншій частині у задоволенні вимог заяви відмовлено.
Також даною ухвалою (з урахуванням протокольної ухвали про виправлення описки від 19.11.2024) залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Офіс Генерального прокурора і Службу безпеки України та на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Коростенська видобувна компанія".
В подальшому судом першої інстанції було залучено до участі у справі Міністерство юстиції України у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача, а також прийнято до розгляду заяву Компанії І.ЕС. Майнінг Компані Лімітед про зміну предмету позову, внаслідок чого залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Коростенська видобувна компанія" до участі у розгляді справи в якості відповідача-3.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2024, зокрема:
- призначено у справі судове засідання на 28.11.2024 для вирішення питання про наявність/відсутність підстав для постановлення окремої ухвали та/або застосування до Державної служби геології та надр України (її посадових осіб) заходів процесуального примусу, а також з метою з`ясування обставин та причин невиконання судового рішення;
- викликано для участі у засіданні учасників справи та Т.в.о. Голови Державної служби геології та надр України Сергія Дехтяренка, явку вказаної особи в судове засідання 28.11.2024 визнано обов`язковою;
- зобов`язано Державну службу геології та надр України надати суду: 1) пояснення щодо обставин прийняття наказу Державної служби геології та надр України №532 від 14.11.2024 "Про внесення змін до спеціальних дозволів на користування надрами" в частині спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 при існуванні судової заборони, встановленої ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 про забезпечення позову у справі №910/11526/24; 2) всі документи, на підставі яких було прийнято наказ Державної служби геології та надр України №532 від 14.11.2024 "Про внесення змін до спеціальних дозволів на користування надрами", зокрема пропозицію Робочої групи з питань надрокористування (протокол №2024-55 від 14.11.2024); 3) ідентифікаційний номер, інформацію про місце реєстрації, паспортні дані фізичної особи - Дехтяренка Сергія Стаховича, який станом на 14.11.2024 тимчасово виконував обов`язки Голови Державної служби геології та надр України; 4) ідентифікаційні номери, інформацію про місце реєстрації паспортні дані фізичних осіб - членів Робочої групи з питань надрокористування, які приймали участь у її засіданні 14.11.2024 згідно протоколу №2024-55 від 14.11.2024.
Оскаржуваною ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 (повний текст складений 05.12.2024) у справі №910/11526/24 застосовано до Т.в.о. Голови Державної служби геології та надр України Дехтяренка Сергія Стаховича та начальника Відділу використання надр та забезпечення виконання процедур надання спеціальних дозволів Державної служби геології та надр України Яковлєвої Ольги Вадимівни заходи процесуального примусу у вигляді штрафу. Стягнуто з Дехтяренка Сергія Стаховича та Яковлєвої Ольги Вадимівни в дохід Державного бюджету України штраф у розмірі по 30280,00 грн з кожного.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд дійшов висновку про необхідність застосування до вказаних осіб заходів процесуального примусу у вигляді стягнення в дохід державного бюджету штрафу у сумі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на підставі п. 4 ч. 1 ст. 135 ГПК України у зв`язку з фактом невиконання (порушення) ухвали про забезпечення позову від 30.10.2024 у справі №910/11526/24.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Державна служба геології та надр України подала апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.
Скаржник зазначає, що у відповідності до ухвали Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 заборонено Державній службі геології та надр України вносити зміни у частині зміни власника (надрокористувача) до спеціального дозволу, виданого на ім`я Акціонерного товариства "Коростенський кар`єр". Однак, станом на момент прийняття відповідної заборони власником спеціального дозволу вже було Товариство з обмеженою відповідальністю "Новел Пром". Тому скаржник не вбачає у діях посадових осіб порушень заборон, встановлених ухвалою про забезпечення позову.
Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2024 апеляційну скаргу у справі №910/11526/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державна служба геології та надр України, призначено її до розгляду на 14.01.2025, а також встановлено учасникам справи строк на подання відзивів.
До суду 24.12.2024 від представника Акціонерного товариства "Коростенський кар`єр" надійшла заява про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яку ухвалою від 02.01.2025 задоволено.
27.12.2024 від Офісу Генерального прокурора надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому третя особа просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.
30.12.2024 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому Компанія І.ЕС. Майнінг Компані Лімітед просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.
31.12.2024 від Служби безпеки України надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому третя особа просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.
14.01.2025 від Акціонерного товариства "Коростенський кар`єр" надійшли додаткові пояснення у справі, у яких відповідач просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 про застосування заходу процесуального примусу у виді штрафу.
13.01.2025 та 14.01.2025 від представника Державної служби геології та надр України Гери Г.Г. надійшли два ідентичні за змістом клопотання про відкладення розгляду справи, мотивовані перебуванням уповноваженого представника Губи С.М. у відпустці з 30.12.2024 по 14.01.2025 включно, а також неможливістю взяти участь у судовому засіданні іншими представниками у зв`язку з надмірною завантаженістю та розглядом інших судових справ.
У призначене засідання суду 14.01.2025 з`явилися представники позивача, відповідача-2 та третіх осіб-2,3,4. Натомість, представники відповідачів-1,3 та третьої особи-1 у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.
Присутні представники позивача та третіх осіб заперечили щодо задоволення клопотання про відкладення розгляду справи та просили розпочати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників учасників справи, які не з`явилися в судове засідання. Натомість, представник відповідача підтримала клопотання про відкладення та просила його задовольнити.
Судом ухвалено відмовити у задоволенні клопотання Державної служби геології та надр України про відкладення розгляду справи з огляду на наступне.
Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.
При цьому, відповідно до ч. 11 вказаної статті суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Частиною 2 ст. 202 ГПК України встановлено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим кодексом строку з таких підстав:
1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;
2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;
3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;
4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.
Тобто, підставою для відкладення розгляду справи за клопотанням учасника справи у випадку неможливості його явки у судове засідання є наявність обґрунтованих причин такої неявки.
У клопотанні про відкладення зазначено, що представник Державної служби геології та надр України Губа С.М. перебуває у відпустці з 30.12.2024 по 14.01.2025 включно, на підтвердження чого надано копію наказу №411-в від 11.12.2024. Також у клопотанні вказано про неможливість взяти участь у судовому засіданні інших представників у зв`язку з надмірною завантаженістю та розглядом інших судових справ.
Поряд з цим колегія суддів відмічає, що згідно з ч. 1 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
За змістом ч. 3 ст. 56 ГПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
З наданої заявником копії безкоштовного запиту з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що особами, які мають право представляти Державну службу геології та надр України у порядку самопредставництва, є: Гоцинець О.С. (керівник), Бучко В.А., Губа С.М., Гера Г.Г., Кутаков П.В., Дехтяренко С.С. та Гижицька Л.В. При цьому, це також не виключає факт наявності інших осіб, що можуть представляти заявника у порядку самопредставництва або представництва.
Враховуючи викладене, Державною службою геології та надр України не доведено суду неможливості забезпечити участь у судовому засіданні уповноваженого представника, а також факту неможливості розгляду справи без участі скаржника, оскільки свої доводи щодо суті постановленої ухвали скаржник виклав в апеляційній скарзі. До того ж, явка у призначене судове засідання представників учасників справи обов`язковою не визнавалася.
З огляду на викладене, апеляційний суд не може визнати поважними причини неявки у судове засідання представника третьої особи-1.
Після розгляду вказаного клопотання присутні представники надали пояснення по суті апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача-2 та третіх осіб-2,3,4, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, колегія суддів встановила наступне.
Зі встановлених місцевим господарським судом обставин даної справи вбачається, що 25.10.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Коростенська видобувна компанія" звернулося до Державної служби геології та надр України з заявою про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 шляхом зміни відомостей про власника спеціального дозволу, зазначивши таким власником Товариство з обмеженою відповідальністю "Коростенська видобувна компанія".
Листом вих. №6900/07/2-24 від 30.10.2024 Державна служба геології та надр України звернулася до Державної податкової служби України із запитом про наявність податкового боргу з рентної плати за користування надрами у Товариства з обмеженою відповідальністю "Новел Пром".
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 у справі №910/11526/24, зокрема, заяву позивача про забезпечення позову задоволено частково та заборонено Державній службі геології та надр України:
- вносити зміни у частині зміни власника (надрокористувача) до спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996, виданого на ім`я Акціонерного товариства "Коростенський кар`єр" (ідентифікаційний код 00292422) (Коростенське (Стремигородське) родовище);
- вносити до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами відомості в частині зміни власника спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 (Коростенське (Стремигородське) родовище);
- підписувати, укладати та/або вносити зміни до угоди про умови користування надрами згідно спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 (Коростенське (Стремигородське) родовище).
Ухвала Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 про забезпечення позову була доставлена, зокрема, до електронного кабінету Державної служби геології та надр України 01.11.2024 о 21 год. 39 хв.
Листом вих. №13821/5/99-00-13-02-05 від 01.11.2024 Державна податкова служба України повідомила Державну службу геології та надр України про відсутність податкового боргу з рентної плати за користування надрами у Товариства з обмеженою відповідальністю "Новел Пром".
07.11.2024 Державною службою геології та надр України було подано апеляційну скаргу, в якій третя особа-1 просила Північний апеляційний господарський суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва про забезпечення позову від 30.10.2024 у справі №910/11526/24 та відмовити у задоволенні заяви Компанії І.ЕС. Майнінг Компані Лімітед про забезпечення позову в повному обсязі.
14.11.2024 відбулося засідання Робочої групи з питань надрокористування (протокол №2024-55 від 14.11.2024), на якому, зокрема, заслухавши інформацію від начальника Відділу використання надр та забезпечення виконання процедур надання спеціальних дозволів Яковлєвої Ольги Вадимівни , Робоча група ухвалила рекомендувати Державній службі геології та надр України врахувати пропозиції Робочої групи щодо внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996.
14.11.2024 Державною службою геології та надр України прийнято наказ №532 яким, зокрема, внесено зміни щодо власника спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 (п. 2 Переліку/Додатку до наказу), а саме: внесено зміни до спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 шляхом зміни відомостей про власника спеціального дозволу, зазначивши таким власником Товариство з обмеженою відповідальністю "Коростенська видобувна компанія".
Наказ №532 від 14.11.2024 "Про внесення змін до спеціальних дозволів на користування надрами" підписаний Т.в.о. Голови Державної служби геології та надр України Сергієм Дехтяренком за пропозицією Робочої групи з питань надрокористування (протокол №2024-55 від 14.11.2024), про що зазначено у вступній частині наказу.
15.11.2024 Державна служба геології та надр України в особі начальника Відділу використання надр та забезпечення виконання процедур надання спеціальних дозволів Яковлєвої Ольги Вадимівни та Товариство з обмеженою відповідальністю "Коростенська видобувна компанія" уклали угоду №634 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин, яка є невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996, про що вказано у преамбулі самої угоди.
У своїх письмових поясненнях, поданих на виконання вимог ухвали Господарського суду м. Києва від 21.11.2024, Державна служба геології та надр України зазначила, що вона наділена повноваженнями вносити зміни до спеціальних дозволів на користування надрами. При цьому, зміна власника спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996, виданого на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю "Новел Пром", та укладення договору відбулися без порушення вимог ухвали про забезпечення позову, оскільки:
- власником спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 вже було Товариство з обмеженою відповідальністю "Новел Пром", а не Акціонерне товариство "Коростенський кар`єр";
- ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 у справі №910/11526/24 не було встановлено заборони щодо зміни власника спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996, який виданий на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю "Новел Пром";
- ухвала про забезпечення позову не розповсюджується на спеціальний дозвіл на користування надрами №634 від 16.09.1996, який видано на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю "Новел Пром", оскільки власником зазначеного спеціального дозволу є інший суб`єкт господарювання;
- з приводу заборони вносити до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами відомості в частині зміни власника спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 (Коростенське (Стремигородське) родовище), то станом на момент винесення ухвали такий реєстр не функціонував, а тому виконати пункт щодо заборони вносити зміни є неможливим.
З приводу вказаних аргументів судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі вірно встановлено наступні обставини, що свідчать про те, що заходи забезпечення позову безпосередньо стосуються спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 безвідносно до фактичного власника такого дозволу.
Так, в ухвалі про забезпечення позову зазначено наступні реквізити (характеристики) спеціального дозволу:
- у резолютивній частині: номер - 634; дата видачі - 16.09.1996, об`єкт надрокористування - Коростенське (Стремигородське) родовище; в частині першої заборони додатково вказано - "виданого на ім`я Акціонерного товариства "Коростенський кар`єр" (ідентифікаційний код 00292422)".
У мотивувальній частині ухвали суд виходив, зокрема, з наступних обставин:
- даний спір стосується недійсності договору купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996, укладеного між Акціонерним товариством "Коростенський кар`єр" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Новел Пром";
- метою позову є повернення права власності на спеціальний дозвіл на користування надрами №634 від 16.09.1996 на користь Акціонерного товариства "Коростенський кар`єр", тобто відновлення того становища, яке існувало до укладення договору;
- на сайті Державної служби геології та надр України наявний наказ №460 від 07.10.2024, яким змінено власника дозволу на виконання оспорюваного договору;
- у розділі "Надрокористування" наявний підрозділ "Стан розгляду заяв", в якому містяться відомості про звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенська видобувна компанія" з заявою №24/10/25-1 від 25.10.2024 щодо ділянки надр: Коростенське (Стремигородське) родовище, реєстраційний номер 850-ЗН/1-24.
Отже, станом на день постановлення ухвали про забезпечення позову суду було відомо про зміну власника спеціального дозволу на підставі наказу №460 від 07.10.2024 та знаходження на розгляді заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенська видобувна компанія" №24/10/25-1 від 25.10.2024, а метою позову було збереження існуючого стану речей щодо надрокористувача за дозволом.
Більш того, враховуючи, що судом оцінений потенційний ризик зміни власника спеціального дозволу з Товариства з обмеженою відповідальністю "Новел Пром" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Коростенська видобувна компанія" згідно заяви №24/10/25-1 від 25.10.2024, то саме на недопущення цих дій і була встановлена судова заборона.
В письмових поясненнях Державна служба геології та надр України також зазначила, що в ухвалі від 30.10.2024 зазначені невірні реквізити (характеристики) спеціального дозволу, що зумовлює те, що заборона не породжує реальних наслідків, а відтак і не відбулося порушення ухвали про забезпечення позову.
Зокрема, третя особа-1 вказала, що судом заборонено (перша заборона) вносити зміни в частині зміни власника (надрокористувача) до "спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996, виданого на ім`я Акціонерного товариства "Коростенський кар`єр" (ідентифікаційний код 00292422) (Коростенське (Стремигородське) родовище)". В третій забороні йдеться про підписання, укладання та/або внесення змін до угоди про умови користування надрами згідно спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996, виданого на ім`я Акціонерного товариства "Коростенський кар`єр" (ідентифікаційний код 00292422) (Коростенське (Стремигородське) родовище), а також у вказану дату угода не укладалася. Водночас, Державна служба геології та надр України вносила зміни у спеціальний дозвіл на користування надрами №634 від 16.09.1996, власником якого було вже Товариство з обмеженою відповідальністю "Новел Пром", а не Акціонерне товариство "Коростенський кар`єр". Друга заборона, на думку третьої особи-1, не порушена та не могла бути порушена, оскільки Державний реєстр спеціальних дозволів на користування надрами наразі не функціонує.
Зміст пояснень представників Державної служби геології та надр України зводиться до того, що:
- реквізит спеціального дозволу на користування надрами "№634 від 16.09.1996" не є достатнім для ідентифікації дозволу і з таким номером можуть бути й інші дозволи;
- власником спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 на момент внесення змін про власника (14.11.2024) було Товариство з обмеженою відповідальністю "Новел Пром", а не Акціонерне товариство "Коростенський кар`єр";
- на момент підписання угоди про умови користування надрами з Товариством з обмеженою відповідальністю "Коростенська видобувна компанія" існувала угода про умови користування надрами від 15.10.2024, а не від 16.09.1996;
- Т.в.о. Голови Державної служби геології та надр України Сергій Дехтяренко пояснив, що самої ухвали (про забезпечення позову) не дивився, про існування ухвали він був обізнаний із тексту супровідних документів - "доповідна записка чи ще щось таке" (35 хв. 18 сек. аудіозапису судового засідання), проте після пояснень іншого представника Державної служби геології та надр України - Губи Сергія Михайловича, який сказав, що нічого не передавалося Сергію Дехтяренку (35 хв. 55 сек. аудіозапису), Сергій Дехтяренко зазначив, що міг бачити ухвалу десь в системі (документообігу служби), а в самому пакеті документів ухвали не було (з 37 хв. 28 сек. по 37 хв. 38 сек. аудіозапису), а потім взагалі зазначив, що не пам`ятає коли саме бачив ухвалу і де, можливо і після наказу (з 38 хв. 52 сек. по 39 хв. 18 сек. аудіозапису).
Спір у цій справі стосується законності переходу права власності на спеціальний дозвіл на користування надрами, а діюче законодавство передбачає, що реєстрація такої власності - правомочностей на видобуток корисних копалин, виникає не у зв`язку із відчуженням такого дозволу, а вчиненням відповідних дій спеціальним органом державної влади - Державною службою геології та надр України.
Державна служба геології та надр України - центральний орган виконавчої влади, який реалізує державну політику в галузі геологічного вивчення та раціонального використання надр.
Суд в ухвалі про забезпечення позову встановив, що ефективним заходом забезпечення з метою збереження існуючого стану буде саме заборона Державній службі геології та надр України вчинення визначених дій.
Державна служба геології та надр України з моменту відкриття провадження у даній справі має статут третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача і отримує всі заяви по суті та процесуальні документи суду у справі №910/11526/24 в електронний кабінет.
За змістом ст. 16-1 Кодексу України про надра відчужені права на користування надрами у повному обсязі переходять до набувача прав на користування надрами за відповідним спеціальним дозволом на користування надрами з дати внесення змін до нього у встановленому цим Кодексом порядку.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 16-5 Кодексу України про надра визначено, що внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами здійснюється на підставі заяви надрокористувача та доданих документів у разі відчуження шляхом укладення договору купівлі-продажу права на користування надрами або внесення його як вкладу до статутного капіталу створеного за його участю суб`єкта господарювання. При цьому відповідні зміни вносяться виключно в частині власника спеціального дозволу на користування надрами. 
Тобто у разі продажу прав видача нового спеціального дозволу не відбувається, а уповноважений орган вносить зміни до існуючого спеціального дозволу в частині надрокористувача, видаючи новий бланк дозволу.
Частиною 2 ст. 16-5 Кодексу України про надра передбачено, що при цьому при внесенні змін до спеціального дозволу на користування надрами реквізити раніше наданого спеціального дозволу на користування надрами не змінюються, а відповідні зміни вносяться виключно в частині змін, передбачених пунктом, на підставі якого вносяться такі зміни.
Наведена норма спростовує твердження представників Державної служби геології та надр України про невірно визначені в ухвалі від 30.10.2024 реквізити спеціального дозволу та те, що для кожного нового надрокористувача за дозволом виникають нові реквізити дозволу.
Ухвала Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 у справі №910/11526/24 викладена на 14 аркушах без застосування вузькопрофільних термінів (в тому числі юридичних), а тому з її змісту могло та повинно було бути зрозуміло, стосовно якого спеціального дозволу було встановлено заборону та в чому така заборона полягає.
Більше того, в абзаці 2 на сторінці 12 ухвали від 30.10.2024 судом обґрунтовано відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову в іншій частині, а саме щодо заборони вчинення дій на виконання наказу №460 від 07.10.2024 про зміну власника спеціального дозволу та заборони укладення з Товариством з обмеженою відповідальністю "Новел Пром" угоди про умови користування надрами, оскільки по своїй суті такі заборони поглинаються визначеними вище заборонами і доцільність їх дублювання відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Новел Пром" відсутня.
Таким чином, як вірно встановлено судом першої інстанції, відсутні підстави вважати, що судова заборона не стосувалася внесення будь-яких змін щодо власника спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 щодо Коростенського (Стремигородського) родовища.
Встановлюючи заборону суд виходив із того, що надрокористувачем за дозволом станом на 30.10.2024 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Новел Пром", а на розгляді Державної служби геології та надр України знаходилася заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенська видобувна компанія" щодо внесення змін до цього дозволу. Саме внесення таких змін і стосувалася заборона, встановлена ухвалою про забезпечення позову.
За таких обставин, наказ Державної служби геології та надр України №532 від 14.11.2024 "Про внесення змін до спеціальних дозволів на користування надрами" в частині спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 та угода №634 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 15.11.2024 вчинені з порушенням судової заборони, встановленої ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2024 у справі №910/11526/24.
Статтею 326 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази (ч. 1 ст. 232 ГПК України).
Частинами 1 та 2 ст. 144 ГПК України унормовано, що ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.
Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом (ч. 4 ст. 144 ГПК України).
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк.
Державна служба геології та надр України, будучи достеменно обізнаною про встановлену їй судом заборону вносити зміни в частині зміни власника (надрокористувача) спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996 (Коростенське (Стремигородське) родовище) і підписувати, укладати та/або вносити зміни до угоди про умови користування надрами згідно спеціального дозволу проігнорувала таку заборону та не виконала (порушила) ухвалу суду від 30.10.2024 про забезпечення позову.
В свою чергу, невиконання Державною службою геології та надр України ухвали суду від 30.10.2024 є порушенням приписів ч. ч. 1, 2 ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ч. 1 ст. 18 ГПК України, у зв`язку з чим третю особу-1, в тому числі її посадових осіб, може бути притягнуто до відповідальності.
Таким чином, зважаючи на невиконання Державною службою геології та надр України обов`язкового судового рішення, у суду першої інстанції були наявні правові підстави для застосування до посадових осіб третьої особи-1 заходів процесуального примусу.
Як було зазначено вище, 15.11.2024 Державна служба геології та надр України в особі начальника Відділу використання надр та забезпечення виконання процедур надання спеціальних дозволів Яковлєвої Ольги Вадимівни та Товариство з обмеженою відповідальністю "Коростенська видобувна компанія" уклали угоду №634 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин.
Наказ Державної служби геології та надр України №532 підписано Т.в.о. Голови Державної служби геології та надр України Сергієм Дехтяренком 14.11.2024, а відповідна угода №634 - начальником Відділу використання надр та забезпечення виконання процедур надання спеціальних дозволів Державної служби геології та надр України Ольгою Яковлєвою 15.11.2024.
У судовому засіданні 28.11.2024 в суді першої інстанції Сергій Дехтяренко підтвердив, що був обізнаний із судовою забороною, оскільки вона описувалася у супровідних документах, які йшли до проекту наказу.
В будь-якому випадку, встановлюючи судову заборону центральному органу виконавчої влади та у передбаченому законом порядку доставляючи її такому органу, про таку заборону обізнані державні службовці/посадовці, до компетенції яких віднесено вчинення заборонених судом дій.
Враховуючи факт невиконання Т.в.о. Голови Державної служби геології та надр України Сергіяєм Дехтяренком та начальником Відділу використання надр та забезпечення виконання процедур надання спеціальних дозволів Державної служби геології та надр України Ольгою Яковлєвою ухвали про забезпечення позову від 30.10.2024 у справі №910/11526/24, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про необхідність застосування до вказаних осіб заходів процесуального примусу у вигляді стягнення в дохід державного бюджету штрафу у сумі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що у відповідності до ухвали Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 заборонено Державній службі геології та надр України вносити зміни у частині зміни власника (надрокористувача) до спеціального дозволу, виданого на ім`я Акціонерного товариства "Коростенський кар`єр". Однак, станом на момент прийняття відповідної заборони власником спеціального дозволу вже було Товариство з обмеженою відповідальністю "Новел Пром". Тому скаржник не вбачає у діях посадових осіб порушень заборон, встановлених ухвалою про забезпечення позову.
З цього приводу апеляційний суд вказує на те, що при встановленні ухвалою від 30.10.2024 заборон суду першої інстанції було відомо про зміну власника спеціального дозволу на підставі наказу №460 від 07.10.2024 та знаходження на розгляді заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенська видобувна компанія" №24/10/25-1 від 25.10.2024, а метою забезпечення позову було збереження існуючого стану речей щодо надрокористувача за дозволом. Більш того, враховуючи що судом оцінений потенційний ризик зміни власника спеціального дозволу, то саме на недопущення цих дій і була встановлена судова заборона.
Отже, твердження скаржника про те, що у відповідності до ухвали Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 заборонено Державній службі геології та надр України вносити зміни у частині зміни власника (надрокористувача) до спеціального дозволу на користування надрами №634 від 16.09.1996, лише якщо таким власником є Акціонерне товариство "Коростенський кар`єр", не відповідає дійсності та спростовується змістом ухвали про забезпечення позову.
З огляду на викладене, аргументи скаржника не спростовують обставин щодо правомірного застосування судом першої інстанції заходів процесуального примусу, а тому відхиляються колегією суддів як необґрунтовані та такі, що не підтверджені доказами.
Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 у справі №910/11526/24 про застосування заходу процесуального примусу у виді штрафу.
У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за її подання покладаються на скаржника.
Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції про стягнення штрафу в порядку процесуального примусу.
Разом з цим, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в п. п. 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 ч. 1 ст. 255 цього кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Оскільки ухвала суду першої інстанції про стягнення штрафу в порядку процесуального примусу до зазначеного переліку не відносяться, дана постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 у справі №910/11526/24 про застосування заходу процесуального примусу у виді штрафу залишити без змін.
3. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Державну службу геології та надр України.
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складений 20.01.2025.

Головуючий суддя                                                            В.В. Шапран 

Судді                                                                                В.В. Андрієнко

                                                                                С.І. Буравльов