ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" лютого 2025 р.           Справа№ 910/2384/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Михальської Ю.Б.
суддів:            Іоннікової І.А. 
          Тищенко А.І. 

секретар судового засідання: Смаголь А.О.
за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 18.02.2025,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»
на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 (повний текст додаткового рішення складено 29.10.2024)
у справі №910/2384/24 (суддя Бондарчук В.В.)
за заявою     Товариства з обмеженою відповідальністю «СіПіДжі Енерджі» про     ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі     №910/2384/24
за позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю «СіПіДжі Енерджі»
до   Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»
про   зобов`язання припинити дії та стягнення 772 306,89 грн, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.09.2024 у справі 910/2384/24 провадження у справі в частині позовної вимоги про зобов`язання Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» припинити дії, спрямовані на нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «СіПіДжі Енерджі» послуг передачі електричної енергії по договору про надання послуг з передачі електричної енергії №2100-02024 від 15.07.2021 при здійсненні експорту електричної енергії та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії - закрито.
Позовну вимогу про стягнення безпідставно отриманих коштів у сумі 772   306,89 грн  задоволено.
Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Акціонерного товариства «Енергетична компанія України» 772  306 (сімсот сімдесят дві тисячі триста шість) грн 89 коп. - безпідставно отриманих коштів та 9   267 (дев`ять тисяч двісті шістдесят сім) грн 68 коп. - судового збору.
07.10.2024 через підсистему «Електронний суд» від ТОВ «СіПіДжі Енерджі» до Господарського суду міста Києва надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення із ПрАТ «НЕК «Укренерго» судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 70   000,00 грн.
16.10.2024 до Господарського суду міста Києва від ПрАТ «НЕК «Укренерго» надійшли заперечення щодо заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в яких відповідач зазначив про те, що заявлена до стягнення сума витрат на правничу допомогу є неспівмірною зі складністю справи, а також вказував на те, що заявником не надано доказів на підтвердження фактично понесених витрат.
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СіПіДжі Енерджі» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40   000,00 грн.
Приймаючи додаткове рішення, суд на підставі поданих позивачем доказів встановив, що за наслідками розгляду справи позивачу були надані послуги з правничої (правової) допомоги згідно договору про надання правової (професійної правничої) допомоги №01/02-2 від 01.02.2024 на загальну суму 70  000,00 грн.
Водночас, ураховуючи заперечення відповідача проти задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оцінивши подані заявником докази на підтвердження витрат, які підлягають сплаті, виходячи із критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, а також приймаючи до уваги, що ТОВ «СіПіДжі Енерджі» відмовилось від позовної вимоги про зобов`язання припинити дії, спрямовані на нарахування послуг передачі електричної енергії по договору про надання послуг з передачі електричної енергії №2100-02024 від 15.07.2021 при здійсненні експорту електричної енергії та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії та така відмова була прийнята судом, внаслідок чого закрито провадження у справі в цій частині, при цьому, враховано, що позивачем було заявлено до стягнення лише суму безпідставно отриманих коштів, що не вимагало великих витрат часу та зусиль на здійснення розрахунку цієї позовної вимоги, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги ТОВ «СіПіДжі Енерджі» про стягнення із ПрАТ «НЕК «Укренерго»» витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають сплаті, у сумі 40   000,00 грн.
Не погодившись із прийнятим додатковим рішенням, 08.11.2024 через підсистему «Електронний суд» Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 у справі №910/2384/24, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 та ухвалити нове додаткове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви позивача про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СіПіДжі Енерджі» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40   000,00 грн.
Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до того, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн, стягнуті з відповідача, необґрунтовані та очевидно неспівмірні зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг, що є підставою для скасування судового рішення і ухвалення нового рішення щодо відмови у задоволенні позовних вимог відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України. Відповідач стверджує, що позивачем не надано докази на підтвердження витрат наданої правничої допомоги.
Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (суді-доповідачу) (складу суду) від 08.11.2024 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 у справі №910/2384/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Іоннікова І.А., Тищенко А.І.
Судом встановлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2024 відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.
14.11.2024 матеріали справи №910/2384/24 надійшли до суду апеляційної інстанції та були передані судді-доповідачу.
У зв`язку із перебуванням судді Іоннікової І.А., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у період з 12.11.2024 по 17.11.2024 у відрядженні, у період з 18.11.2024 по 22.11.2024 на навчанні в Національній школі суддів України, з 25.11.2024 на лікарняному, розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4583/24 від 25.11.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) між суддями від 25.11.2024 справу №910/2384/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Коробенко Г.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 у справі №910/2384/24, призначено до розгляду на апеляційну скаргу на 27.01.2025.
Водночас, протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 26.12.2024 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2024 у справі №910/2384/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Коробенко Г.П.
У період з 30.12.2024 по 12.01.2025 головуючий суддя Михальська Ю.Б. та суддя Тищенко А.І., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, перебували у відпустці.
З 10.01.2025 по 19.01.2025 суддя Коробенко Г.П., який входить до складу колегії суддів, перебував у відпустці.
Оскільки вирішити питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2024 у справі №910/2384/24 без руху у встановлені законом процесуальні строки у визначеному складі суду було неможливо, розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/150/25 від 14.01.2025 призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2025 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення у справі №910/2384/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І.,             Іоннікова І.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2025 (у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Іоннікова І.А.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2024 у справі №910/2384/24 та призначено її до розгляду на 18.02.2025.
У зв`язку із необхідністю розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2024 у справі №910/2384/24 та апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 у справі №910/2384/24 колегією суддів у єдиному складі, оскільки скарги подані у межах однієї справи, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 у справі №910/2384/24 згідно з протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) від 15.01.2025 раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)   (складу суду) передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Іоннікова І.А.
Враховуючи викладене, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2025 прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 у справі №910/2384/24 до провадження у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Іоннікова І.А., призначено до розгляду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 у справі №910/2384/24 на 18.02.2025.
Позивач письмового відзиву на апеляційну скаргу суду не надав, що у відповідності до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду додаткового рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
12.02.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СіПіДжі Енерджі» надійшли клопотання про його участь у судових засіданнях в режимі відеконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2025 заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СіПіДжі Енерджі» про його участь у судових засіданнях в режимі відеконференції поза межами приміщення суду задоволено.
У судове засідання, призначене на 18.02.2025, з`явились представники сторін.
Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, просив залишити її без задоволення, а оскаржене додаткове рішення суду без змін.
Представник відповідача підтримував доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, додаткове рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви позивача про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СіПіДжі Енерджі» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40   000,00 грн відмовити.
У судовому засіданні 18.02.2025 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.
У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті додаткового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржене додаткове рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із таких підстав.
Частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (частина 5 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі  статтею 123 Господарського процесуального кодексу України  судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом  статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»  договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»  гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин, помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3  статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частин 1, 2  статті 126 Господарського процесуального кодексу України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8  статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3  статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Зміст цієї норми може тлумачитися розширено, зокрема як те, що детальний опис робіт (наданих послуг) може міститися як в окремо оформленому документі, поданому стороною до суду, так і в інших наданих стороною доказах. Подання стороною доказів, що містять у собі детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, є таким, що відповідає положенням частин другої та третьої статті  126  та частини восьмої статті  129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом яких сторони мають подати суду докази в підтвердження факту понесення судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру.
Аналогічні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 19.11.2021 у справі №910/4317/21.
Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України  розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», п.п. 79 і 112).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі  статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
У разі недотримання вимог частини 4  статті 126 Господарського процесуального кодексу України  суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6  статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас, колегія суддів наголошує, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9  статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі №910/353/19.
Судом установлено, що в позовній заяві позивачем наведено орієнтовний розрахунок суми судових витрат позивача на професійну правничу допомогу в даній справі, розмір якого в суді першої інстанції становить 70  000,00 грн.
Як підтверджується протоколом судового засідання від 30.09.2024, представник позивача до закінчення судових дебатів заявив усне клопотання про намір подати до суду заяву про ухвалення додаткового рішення відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Після прийняття судом першої інстанції 30.09.2024 основного судового рішення позивач 07.10.2024, тобто у строк, встановлений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (враховуючи, що 05-06.10.2024 вихідні дні), подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення із ПрАТ «НЕК «Укренерго» судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 70   000,00 грн.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції в сумі 70  000,00 грн позивачем надано у матеріали справи копії договору про надання правової (професійної правничої) допомоги №01/02-2 від 01.02.2024, укладеного між ТОВ «СіПіДжі Енерджі» та адвокатом Музикою Максимом Петровичем, акт №1 від 04.10.2024 приймання-передачі наданих послуг до договору №01/02-2 від 01.02.2024, ордеру серії ВС №1264160 на представництво інтересів ТОВ «СіПіДжі Енерджі» адвокатом Музикою Максимом Петровичем у Господарському суді міста Києва, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Музикою Максимом Петровичем серії ЛВ №001326 від 11.01.2019.
Так, 01.02.2024 між ТОВ «СіПіДжі Енерджі» (клієнт) та адвокатом Музикою Максимом Петровичем (адвокат) укладено договір про надання правової (професійної правничої) допомоги №01/02-2, згідно з пунктом 1.1. якого визначено, що адвокат зобов`язується надати клієнту визначену цим договором правову (професійну правничу) допомогу щодо захисту інтересів останнього у правовідносинах з ПрАТ «НЕК «Укренерго» з питань зобов`язання припинення дій, спрямованих на нарахування послуг з передачі електричної енергії та стягнення коштів в судовому порядку.
Відповідно до пункту 2.1. Договору адвокат на підставі звернення клієнта приймає на себе зобов`язання з надання наступної правової (професійної правничої) допомоги:
-  усного та письмового консультування;
-  складання проєктів необхідних процесуальних документів та консультування в процесі складання клієнтом, скарг, претензій (вимог), позовних заяв, мирових угод, заперечень, клопотань тощо;
-  представляє у встановленому порядку інтереси клієнта в господарських судах;
-  консультує з питань вибору правової стратегії захисту інтересів клієнта;
-  надає консультації, висновки, довідки з правових питань, що виникають у клієнта в процесі здійснення діяльності.
Відповідно до пункту 4.1. Договору за надання правової (професійної правничої) допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 70  000,00 грн. Остаточна сума визначається сторонами в акті виконаних робіт.
Пунктом 4.2. Договору визначено, що оплата за даним договором здійснюється не пізніше ніж через 10 днів з моменту набрання законної сили рішенням у господарській справі з питань зобов`язання припинення дій спрямованих на нарахування послуг з передачі електричної енергії та стягнення коштів за позовом ТОВ «СіПіДжі Енерджі» до ПрАТ «НЕК «Укренерго».
У відповідності до пункту 4.3. Договору за результатом надання правової (професійної правничої) допомоги клієнту складається акт, що підписується кожною зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом правової (професійної правничої) допомоги і її вартість. Акт надсилається (надається) адвокатом клієнту у будь-який зручний для сторін спосіб.
Розмір гонорару, вказаний у пункті 4.1., може корегуватись в залежності від реального об`єму наданої правової допомоги. У такому випадку сторони керуються актом приймання-передачі наданої правової допомоги (пункт 4.4. Договору).
Даний Договір укладений на строк до повного виконання зобов`язань за ним (пункт 7.1. Договору).
Згідно з актом №1 приймання-передачі наданих послуг від 04.10.2024 надана правова (професійна правнича) допомога згідно договору включала в себе:
-  усне та письмове консультування клієнта з питань, обумовлених предметом договору №01/02-2 від 01.02.2024;
-  ознайомлення з матеріалами, наданими клієнтом;
-  аналіз судової практики та вибір стратегії представництва інтересів клієнта;
-  збір та систематизація доказової бази у справі за позовом клієнта до ПрАТ «НЕК «Укренерго»;
-  підготовка, написання та подання позовної заяви про зобов`язання припинити дії, які порушують права, про стягнення безпідставно набутих коштів;
-  представництво інтересів клієнта під час судових засідань у справі №910/2384/24;
-  підготовка, написання та подання відповіді на відзив.
Згідно з актом надана правова (професійна правнича) допомога відповідно до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги №01/02-2 від 01.02.2024 складає 70  000,00 грн.
Вказаний акт підписаний уповноваженими представниками сторін без зауважень.
Отже, вищевказаними документами підтверджується факт понесення позивачем витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 70 000,00 грн.
При цьому заперечення відповідача, наведені в апеляційній скарзі з приводу того, що станом на 07.10.2024 рішення у справі №910/2384/24 не набрало законної сили, а отже умови оплати по пункту 4.2. Договору ще не настали, відповідно позивачем не надано доказів на підтвердження фактично понесених витрат на правову допомогу, судом відхиляються, оскільки витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2  статті 126 Господарського процесуального кодексу України). 
Аналогічну правову позицію викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, висновки якої враховуються судом згідно частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України.
Також відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що частина послуг, зазначених в акті не передбачена, Договором (ознайомлення з матеріалами, аналіз судової практики, збір та систематизація доказової бази), а частина не підтверджується доказами надання таких послуг (усне та письмове консультування клієнта). Відповідно, Договором передбачено, а актом підтверджено надання правової допомоги у вигляді: підготовки позовної заяви, відповіді на відзив та участь у судових засіданнях. Отже, очевидно, що сума витрат на правову допомогу в розмірі 40 000,00 грн є явно завищеною для такої кількості наданих послуг.
Оцінивши вказані доводи відповідача, колегія суддів зазначає таке.
Пунктом 2.1. Договору визначено перелік послуг, який має надаватись адвокатом клієнту.
Послуги з аналізу судової практики, збору та систематизації доказової бази фактично охоплюються послугами, переліченими у пункті 2.1. Договору, зокрема, логічним є те, що представником позивача здійснюється аналіз судової практики, а також збір та систематизація доказової бази у процесі складання проектів необхідних процесуальних документів для подання до суду (позовної заяви, відповіді на відзив, тощо). При цьому, зміст поданих до суду представником позивача заяв по суті спору свідчить, що такі послуги фактично були надані позивачу й відповідно, підлягають відшкодуванню.
Більш того, беззаперечним є те, що навряд чи представник позивача зміг сформувати та подати позовну заяву в даному спорі, якби клієнт не надав йому, а адвокат, відповідно, не ознайомився з матеріалами, що стосуються спірних правовідносин.
Щодо відсутності доказів на підтвердження здійснення усного та письмового консультування клієнта, то такі послуги передбачені умовами пункту 2.1. Договору, а гонорар адвоката згідно пункту 4.1. Договору є фіксованим, відповідно представник позивача не має доводити кількість витраченого часу на надання таких послуг, при цьому усне та письмове консультування клієнта є невід`ємною складовою процесу надання правничої допомоги.
Водночас, колегія суддів, враховуючи правову позицію, викладену у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, зазначає, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.
Як уже наголошувалось, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на послуги адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9  статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Так, 16.10.2024 до Господарського суду міста Києва від ПрАТ «НЕК «Укренерго» надійшли заперечення щодо заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в яких відповідач зазначив, зокрема, про те, що заявлена до стягнення сума витрат на правничу допомогу є неспівмірною зі складністю справи.
Місцевий господарський суд, вирішуючи питання про розподіл витрат на надання правничої допомоги адвоката у даній справі у заявленому розмірі 70  000,00 грн, з огляду на спірні правовідносини та враховуючи заперечення відповідача проти задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, виходячи із критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, а також приймаючи до уваги, що ТОВ «СіПіДжі Енерджі» відмовилось від позовної вимоги про зобов`язання припинити дії, спрямовані на нарахування послуг передачі електричної енергії по договору про надання послуг з передачі електричної енергії №2100-02024 від 15.07.2021 при здійсненні експорту електричної енергії та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії та така відмова прийнята судом, внаслідок чого закрито провадження у справі в цій частині, при цьому позивачем було заявлено до стягнення лише суму безпідставно отриманих коштів, що не вимагало великих витрат часу та зусиль на здійснення розрахунку цієї позовної вимоги, дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката підлягає зменшенню до 40  000,00 грн.
Відповідач в апеляційній скарзі не надає доказів на підтвердження невідповідності присудженої до стягнення з відповідача судом першої інстанції суми (40  000,00 грн) критеріям співмірності, дійсної необхідності. 
Колегія суддів, у свою чергу, дослідивши матеріали справи та оцінюючи надані позивачем до заяви про ухвалення додаткового судового рішення докази, встановила, що присуджений розмір витрат на професійну правничу допомогу належним чином підтверджений, обґрунтований та пропорційний до предмета спору (становить трохи більше 5% від заявленої позивачем до стягнення суми боргу).
Підсумовуючи викладене, доводи відповідача щодо безпідставності стягнення з нього витрат позивача на професійну правничу допомогу, покладені в обґрунтування його апеляційної скарги, є безпідставними та спростовуються вищенаведеними обставинами. 
Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.
Доводи апеляційної скарги відповідача не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для зміни чи скасування додаткового рішення місцевого господарського суду. 
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає додаткове рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.  
Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 у справі №910/2384/24 залишити без задоволення.
Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 у справі №910/2384/24 залишити без змін.
Матеріали справи №910/2384/24  повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

          Повний текст постанови складено та підписано 05.03.2025.

Головуючий суддя                                                            Ю.Б. Михальська 

Судді                                                                                І.А. Іоннікова

                                                                                А.І. Тищенко