ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2024 року                                                                                      Справа № 924/516/24 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р. ,  суддя Олексюк Г.Є. 

секретар судового засідання Новак С.Я. 
за участю представників сторін:
позивача:  Янчук О.С.
відповідача 1: Ткачук О.С.   
відповідача 2: не з`явився
третьої особи: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум ессетс" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 24.07.2024 р. у справі №924/516/24, ухвалене суддею Виноградовою В.В., повний текст рішення складено  30.07.2024
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "РАНП"
до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум ессетс"
до відповідача      2 Корпорації "Телерадіокорпорація "Контакт"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум ессетс"-Публічного акціонерного товариства "Фідобанк"
про визнання недійсним договору іпотеки, скасування державної реєстрації права іпотеки та записів

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "РАНП" звернулось до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" та Корпорації "Телерадіокорпорація "Контакт", в якому просить: визнати недійсним договір іпотеки від 20.03.2007, укладений між ВАТ "Акціонерний комерційний банк "Престиж" (правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ПАТ "Фідобанк") та Корпорацією "Телерадіокорпорація "Контакт", який посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Стець О.М. 20.03.2007 та зареєстрований в реєстрі за №1149; скасувати проведену на підставі договору іпотеки від 20.03.2007 державну реєстрацію права іпотеки відкритого акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Престиж" на споруди оздоровчого комплексу, що знаходяться за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, село Осташки, вулиця Затишна, будинок 1, які належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "РАНП" та відповідні записи про іпотеку: 5537977 (реєстраційний номер іпотеки: 4664550 від 20.03.2007 в Державному реєстрі іпотек) і про обтяження: 5537991 (реєстраційний номер обтяження: 4659993 від 20.03.2007 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна).
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 24.07.2024 р. позов задоволено частково. Скасовано державну реєстрацію права іпотеки відкритого акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Престиж"  на споруди оздоровчого комплексу, що знаходяться за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, село Осташки, вулиця Затишна, будинок 1, проведену на підставі договору іпотеки, укладеного між ВАТ "Акціонерний комерційний банк "Престиж" та корпорацією "Телерадіокорпорація "Контакт", який посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Стець О.М. 20.03.2007 та зареєстрований в реєстрі за №1149 (номер запису про іпотеку: 5537977 та номер запису про обтяження: 5537991). У решті позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Хмельницької області у справі №924/516/24 Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектрум ессетс" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить прийняти дану апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження у справі №924/516/24. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 24.07.2024 року по справі №924/516/24 скасувати, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог повністю. Застосувати наслідки спливу строку позовної давності до позовних вимог за позовом ТОВ "Фінансова компанія "РАНП" до Корпорації "Телерадіокорпорація "Контакт", ТОВ "СПЕКТРУМ ЕССЕТС" за участю третьої особи на стороні відповідача ПАТ "ФІДОБАНК" про визнання недійсним договору іпотеки посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Стець О.М. 20.03.2007 року за р/н 1149, та скасування державної реєстрації права іпотеки та записів про обтяження, відповідно до ст. 267 ЦК України, та відмовити в задоволені позовних вимог повністю. Стягнути з ТОВ "Фінансова компанія "РАНП" на користь ТОВ "СПЕКТРУМ ЕССЕТС" сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги. В разі неявки представника ТОВ "СПЕКТРУМ ЕССЕТС" в судове засідання, просимо розглянути апеляційну скаргу без участі представника ТОВ "СПЕКТРУМ ЕССЕТС". Вимоги за апеляційною скаргою апелянт підтримує в повному обсязі.
Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №924/516/24 у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л.,   Василишин А.Р., Маціщук А.В.
Оскільки апеляційна скарга надійшла без матеріалів справи, суд апеляційної інстанції витребував їх у Господарського суду Хмельницької області.
09.09.2024 матеріали справи №924/516/24 надійшли на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.
Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.09.2024 р.  відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум ессетс" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 24.07.2024 р. у справі №924/516/24, розгляд апеляційної скарги призначено на 31.10.2024 о 10:30 год.
07.10.2024 р. через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "РАНП" до апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому представник позивача просив апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум ессетс" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області  від 24.07.2024 у справі №924/516/24 залишити без змін.
07.10.2024р. в системі "Електронний суд" була сформована заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "РАНП" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.10.2024 клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "РАНП" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №924/516/24 - задоволено.
14.10.2024р. в системі "Електронний суд" була сформована заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум ессетс" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2024 р. клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум ессетс" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №924/516/24 - задоволено.
У зв`язку із відрядженням та   відпусткою судді - члена колегії у справі Маціщук А.В.   в період з 29.10.2024 по 30.10.2024 включно та 31.10.2024 судове засідання у справі №918/486/24 31.10.2024 не відбулося.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.11.2024 р. розгляд апеляційної скарги призначено на   "21" листопада 2024 р. об 11:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59,   у   залі судових засідань №2(ВКЗ).
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.11.2024 р. оголошено перерву в судовому засіданні до "19" грудня 2024 р. о 11:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань  № 2(ВКЗ).
Відповідно до відомостей табелю КП "Діловодство спеціалізованого суду" суддя Маціщук А.В. перебуває у відпустці з   18.12.2024   по 19.12.2024 включно.
Відповідно до ч.1 ст.273 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
Відповідно до норм ч.10 ст.32 ГПК України якщо зі складу колегії суддів не може продовжувати розгляд справи суддя, який не є суддею-доповідачем у такій справі, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом, заміна такого судді з ініціативи судді-доповідача за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою з числа резервних суддів.
Розпорядженням керівника апарату від 18.12.2024 р. №01-05/109 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №924/516/24.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів для розгляду справи №924/516/24 у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Олексюк Г.Є., суддя Василишин А.Р.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2024 р.  прийнято апеляційну скаргу   Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум ессетс" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 24.07.2024 р. у справі №924/516/24 до провадження колегією суддів Північно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Олексюк Г.Є., суддя Василишин А.Р.
В судовому засіданні 19.12.2024 р. представник скаржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум ессетс" підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задоволити.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "РАНП"  в судовому засіданні 19.12.2024  заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим та законним.
Представники Корпорації "Телерадіокорпорація "Контакт" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум ессетс"- Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" у судове засідання не з`явився хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення суду першої інстанції.
За результатом розгляду спору суд першої інстанції дійшов висновку, що договір іпотеки від 20.03.2007, укладений між ВАТ "Акціонерний банк "Престиж" як іпотекодержателем та корпорацією "Телерадіокорпорація "Контакт" як іпотекодавцем не відповідає положенням ст. ст. 317, 319, 203, 583 Цивільного кодексу України та ст. 5 Закону України "Про іпотеку". Також, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність скасування державної реєстрації такого права іпотеки, оскільки державна реєстрація права іпотеки відкритого акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Престиж" на споруди оздоровчого комплексу, що знаходяться за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, село Осташки, вулиця Затишна, будинок 1, та належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "РАНП", проведена на підставі договору іпотеки від 20.03.2007, укладеного з порушенням положень ст. ст. 317, 319, 203, 583 Цивільного кодексу України та ст. 5 Закону України "Про іпотеку", що, у свою чергу, порушує права товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "РАНП" на передане в іпотеку нерухоме майно.
Стосовно заявленої вимоги щодо  скасування записів про іпотеку в Державному реєстрі іпотек, про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна суд першої інстанції вказав на те, що дану вимогу необхідно розглядати, як вимогу про скасування державної реєстрації права іпотеки ВАТ "Акціонерний комерційний банк "Престиж" на нерухоме майно. При цьому суд першої інстанції наголосив на тому, що вимога про скасування державної реєстрації права іпотеки позивачем заявлена окремо та вже була розглянута, відтак Господарський суд Хмельницької області відмовив у задоволенні зазначеної позовної вимоги.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення інших учасників справи    
В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектрум ессетс" вважає, що рішення Господарського суду Хмельницької області прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню у зв`язку із наступним.
На підставі Закону України «Про іпотеку», якщо після укладення іпотечного договору відбувається перехід права власності на об`єкт іпотеки від іпотекодавця за іпотечним договором до іншої особи, то такий власник набуває статус іпотекодавця, і має всі його права та несе всі його обов`язки за іпотечним договором, у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. 
Враховуючи, що право власності на частину предмета іпотеки за вище вказаним Договором іпотеки (243/250 частки споруд оздоровчого комплексу та електромережі оздоровчого комплексу, що знаходяться в с.Остатки Хмельницького району Хмельницької області по вул. Затишній, 1) зареєстровано за ТОВ «Фінансова компанія «РАНП» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.04.2014 року за номером 5537969, тобто після укладення договору іпотеки від 20.03.2007 р. за р/н 1149, то така іпотека є дійсна для останнього, як набувача даного нерухомого майна, до якого перейшли всі права та обов`язки іпотекодавця за вказаним Договором іпотеки, а державна реєстрації іпотеки забезпечує виконання зобов`язань за кредитним договором, та виконання законного рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Водночас, судом першої інстанції не було надано жодної правової оцінки обставин того, що набувач нерухомого майна (частини споруд оздоровчого комплексу загальною площею 4158,8 кв.м., що знаходяться за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Осташки, вул. Затишна, буд. 1) ТОВ «Фінансова компанія «РАНП» ініціювавши судовий процес по справі №686/7028/13-а про скасування права власності за Телерадіокорпорацією «Контакт» на вище вказане нерухоме майно в с. Остатки Хмельницького району Хмельницької області по вул. Затишній, 1, при наявності зареєстрованих обтяжень іпотеки та заборони відчуження на користь іпотекодержателя ВАТ «АКБ «Престиж», правонаступником якого було ПАТ «ФІДОБАНК, та не залучивши в цей судовий процес кредитора-іпотекодержателя діяв вочевидь не добросовісно, а тому скасування державної реєстрації іпотеки та обтяження забороною суперечить вище вказаним висновкам Великої Палати Верховного суду, згідно постанови від 15 червня 2021 року по справі № 922/2416/17.
Також, апелянт наголошує на тому, що ТОВ «Фінансова компанія «РАНП» ще в 2013-2014 роках, ініціювавши судовий процес по справі №686/7028/13-а та послідуючу реєстрації за собою права власності на 243/250 частки споруд оздоровчого комплексу та електромережі оздоровчого комплексу, що знаходяться в с. Остатки Хмельницького району Хмельницької області по вул. Затишній; 1 (запис про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.04.2014 року за номером 55379691 було поінформоване про наявність зареєстрованих обтяжень іпотекою та забороною вище вказаного нерухомого майна, на підставі вище вказаного договору іпотеки від 20.03.2007 року за р/н 1149, згідно загально доступної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, але з даним позовом звернувся до господарського суду Хмельницької області лише в травні 2024 року, то встановлюється, що позивач пропустив трьох річний строк позовної давності, що встановлений в ст. 257 ЦК України. 

Заперечуючи доводи апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "РАНП" у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в своїй Постанові від 21.08.2013р. у справі №686/7028/13-а прийшов до висновку про нікчемність договору про продовження діяльності Телерадіокорпорації «Контакт» від 12.07.2004р. Відтак, за приписами ч. 1 ст. 236 ЦК України, такий договір є недійсним з моменту його укладення, а саме з 12.07.2004р., та не несе будь-яких правових наслідків, як для сторін цього правочину, так і для будь-яких інших осіб. Оскільки підставою для видачі Осташковецькою сільською радою спірних рішень № 35 від 28.10.2004р. та № 30 від 27.10.2005р., а також спірного свідоцтва про право власності серії НОМЕР_3 від 17.11.2005р. виступило звернення Корпорації «Телерадіокорпорація «Контакт» разом з нікчемним договором про продовження діяльності Телерадіокорпорації «Контакт» від 12.07.2004р. та актом приймання-передачі майна від 22.09.2004р., то суд їх скасував.
З урахуванням того факту, що договір про продовження діяльності Телерадіокорпорації «Контакт» від 12.07.2004р. на підставі якого у Корпорації виникло право власності на вказане нерухоме майно, є нікчемним, тобто недійсним з моменту його укладення, а саме з 12.07.2004р., то в день укладення спірного договору іпотеки, а саме 20.03.2007р., Корпорація «Телерадіокорпорація «Контакт» не була законним власником споруд оздоровчого комплексу, а відтак не мала права розпоряджатись вказаним нерухомим майном та передавати його в іпотеку ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Престиж».
З усього вищевикладеного вбачається, що Корпорація «Телерадіокорпорація «Контакт» в установленому законом порядку не набула права власності на споруди оздоровчого комплексу, а відтак не набула права на таку складову частину права власності, як право розпорядження даним нерухомим майном. З огляду на це суд першої інстанції прийшов до абсолютно правильного висновку про те, що договір іпотеки від 20.03.2007, укладений між ВАТ "Акціонерний банк "Престиж" як іпотекодержателем та корпорацією "Телерадіокорпорація "Контакт" як іпотекодавцем не відповідає положенням ст. ст. 317, 319, 203, 583 Цивільного кодексу України та ст. 5 Закону України "Про іпотеку".
Також, позивач акцентує увагу на тому, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "РАНП" стало власником споруд оздоровчого комплексу 02.07.2003р., а судовий процес у справі № 686/7028/13-а про скасування рішень ради та свідоцтва про право власності ініціювався з метою захисту порушеного права власності. Станом на 2012 рік, коли Позивач ініціював процедуру захисту свого права власності на споруди оздоровчого комплексу у нього не було офіційної інформації від будь-кого про укладений договір іпотеки та проведену державну реєстрацію права іпотеки і обтяження. Про укладення спірного договору іпотеки Позивач дізнався в травні 2023 року з матеріалів судової справи № 686/12860/23, після чого був ініційований даний судовий процес про визнання недійсним договору іпотеки, скасування державної реєстрації права іпотеки та записів. Відтак звинувачення скаржника в недобросовісності позивача є безпідставними.
Зважаючи на все вищевикладене, приймаючи до уваги той факт, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 24.07.2024р. у справі №924/516/24 прийнято з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга ТОВ «Спектрум Ессетс» має бути залишена без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 24.07.2024р. у справі №924/516/24 - без змін.

3.Обставини справи, встановлені апеляційним судом.
Рішенням виконкому Осташковецької сільської ради №23 від 26.06.2003 за результатами розгляду заяви генерального директора товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ранп" ОСОБА_1 про оформлення права власності на 243/250 частини споруд оздоровчого комплексу загальною площею 6574,6 кв.м, електромережі оздоровчого комплексу, що знаходяться в с. Осташки по вул. Затишна Хмельницького району Хмельницької області та були передані на підставі протоколу зборів учасників ТОВ "Фінансова компанія Ранп" №5/05 від 19.05.2003 по акту приймання-передачі майна від 19.05.2003, яке вноситься дочірнім підприємством "Фінансова компанія "Росагронафтопродукт" для формування статутного фонду ТОВ "Фінансова компанія "Ранп", вирішено оформити право власності на 243/250 частини споруд оздоровчого комплексу загальною площею 6574,6 кв.м, електромережі оздоровчого комплексу, що знаходяться в с. Осташки по вул. Затишна Хмельницького району Хмельницької області за ТОВ "Фінансова компанія "Ранп".
На підставі зазначеного рішення Осташковецькою сільською радою ТОВ "Фінансова компанія "Ранп" видано свідоцтво від 02.07.2003 на право власності на нерухоме майно - 243/250 частки споруди оздоровчого комплексу та електромережі оздоровчого комплексу за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Осташки, вул. Затишна, 1 та Хмельницьким БТІ за реєстраційним номером 1704625 проведено реєстрацію права власності ТОВ "Фінансова компанія "Ранп" на нерухоме майно - 243/250 частки споруди оздоровчого комплексу та електромережі оздоровчого комплексу за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Осташки, вул. Затишна, 1, про що видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.07.2003. 
Рішенням виконавчого комітету Осташковецької сільської ради від 28.10.2004 №35 за результатами розгляду заяви президента Телерадіокорпорації "Контакт" ОСОБА_1, що діє на підставі Статуту, про оформлення права власності на споруди оздоровчого комплексу загальною площею 6574,6 кв.м, в т.ч на споруду столової, споруду спального корпусу, споруду адміністративного будинку, споруду овочесховища, станцію перекачки фекальних відходів, мазутну станцію, щитову дизельну станцію, водонапірну башту, господарський корпус, будинок сторожа, що належать ТОВ "Фінансова компанія "Ранп" відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.07.2003, що видане на підставі рішення Осташковецької сільської ради №27 від 26.02.2003, та були передані як частка до статутного фонду телерадіокорпорації "Контакт" (на підставі договору про продовження діяльності телерадіокорпорації "Контакт" від 12.07.2004, відповідно до протоколу зборів Ради директорів №1/07 від 12.07.2004 та акту приймання-передачі майна від 22.09.2004, вирішено оформити право власності на споруди оздоровчого комплексу загальною площею 6574,6 кв.м, в т.ч. на споруду столової, споруду спального корпусу, споруду адміністративного будинку, споруду овочесховища, станцію перекачки фекальних відходів, мазутну станцію, щитову дизельну станцію, водонапірну башту, господарський корпус, будинок сторожа, що знаходяться за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький район, с.Осташки, вул.Затишна, за  "Телерадіокорпорацією "Контакт".
Рішенням виконавчого комітету Осташковецької сільської ради від 27.10.2005 №30 внесено зміни до рішення виконавчого комітету Осташковецької сільської ради від 28.10.2004 №35, виклавши його в новій редакції. Зокрема, вирішено оформити право власності на споруди оздоровчого комплексу загальною площею 4146,50 кв.м, в т.ч. на споруду столової, споруду спального корпусу, споруду адміністративного будинку, споруду овочесховища, станцію перекачки фекальних відходів, мазутну станцію, щитову дизельну станцію, водонапірну башту, господарський корпус, будинок сторожа, що знаходяться за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький район, с. Осташки, вул. Затишна, за "Телерадіокорпорацією "Контакт".
Осташковецькою сільською радою на підставі рішення №35 від 28.10.2004 видано корпорації "Телерадіокорпорація "Контакт" свідоцтво серії НОМЕР_3 від 17.11.2005 на право власності на нерухоме майно - споруди оздоровчого комплексу загальною площею 4146,5 кв.м (в т. ч. споруда столової, споруда спального корпусу, споруда адміністративного будинку, споруда овочесховища, станція перекачки фекальних відходів, мазутна станція, щитова дизельна станція, водонапірна башта, господарський корпус, будинок сторожа) за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький район, с. Осташки, вул. Затишна, 1, форма власності - приватна, частка 1/1.
Наведені обставини також встановлені у постанові Хмельницького адміністративного суду Хмельницької області від 21.08.2013 у справі №686/7028/13-а, якою задоволено адміністративний позов ТОВ "Фінансова компанія "РАНП" до Осташковецької сільської ради про визнання незаконними та скасування рішень ради та про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасовано рішення Осташковецької сільської ради №35 від 28.10.2004 про оформлення права власності на споруди оздоровчого комплексу, що знаходяться в с. Осташки по вул. Затишній, 1 Хмельницького району Хмельницької області, за корпорацією "Телерадіокорпорація "Контакт", скасовано рішення Осташковецької сільської ради №30 від 27.10.2005 про внесення змін до рішення виконавчого комітету Осташковецької сільської ради від 28.10.2004 №35 "Про оформлення права власності на споруди оздоровчого комплексу, що знаходяться в с. Осташки по вул. Затишній, 1 Хмельницького району Хмельницької області, за корпорацією "Телерадіокорпорація "Контакт" та скасовано свідоцтво про право власності серії НОМЕР_3 від 17.11.2005 на споруди оздоровчого комплексу загальною площею 4146,50 м.кв., які розташовані в Хмельницькому районі, с. Осташки, вул. Затишна, 1.
У зазначеній постанові судом встановлено, що 12.07.2004 між ТОВ "Фінансова компанія "РАНП", приватною фірмою "Контакт", ТОВ "Укрпол", ТОВ "Телекомпанія "ФНБ", Полонською телерадіоорганізацією "Полонський ТВ-канал", ТОВ "Телекомпанія "Шанс" на виконання рішення Ради директорів Телерадіокорпорації "Контакт" (протокол №1/07 від 12.07.2004) було укладено договір про продовження діяльності Телерадіокорпорації "Контакт", згідно розділу 5 якого ТОВ "Фінансова компанія "РАНП" вносить частку у розмірі 9209000 грн, що становить 92,09% статутного фонду, із яких майно: 243/250 частини споруди оздоровчого комплексу, що знаходиться за адресою: Україна, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Осташки вул. Затишна, 1, із загальною площею споруд - 6574,6 кв.м, вартістю 2266704 гривні.
Відповідно до означеного договору між ТОВ "Фінансова компанія "РАНТ" та Телерадіокорпорацією "Контакт" 22.09.2004 був підписаний акт приймання - передачі майна, згідно якого ТОВ "Фінансова компанія "РАНП" передало, а президент Телерадіокорпорації "Контакт" на підставі статуту прийняв у власність телерадіокорпорації наступне майно: споруди оздоровчого комплексу, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Осташки, вул. Затишна, 1 загальною площею споруд 6574,6 кв.м та вартістю 2299855,08 гривні.
Рішеннями Осташковецької сільської ради за №35 від 28.10.2004 та за №30 від 27.10.2005 було оформлено право власності на споруди оздоровчого комплексу загальною площею 4146,50 кв.м, в т.ч. споруду столової, споруду спального корпусу, споруду адміністративного будинку, споруду овочесховища, станцію перекачки фекальних відходів, мазутну станцію, щитову, дизельну станцію, водонапірну башту, господарський корпус, будинок сторожа, що знаходяться в с. Осташки по вул. Затишній, 1 Хмельницького району Хмельницької області, за корпорацією "Телерадіокорпорація "Контакт".
17.11.2005 Осташковецька сільська рада на підставі рішень за №35 від 28.10.2004 та за №30 від 27.10.2005 видала корпорації "Телерадіокорпорація "Контакт" свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_3 на споруди оздоровчого комплексу загальною площею 4146,50 кв.м, які знаходяться в с. Осташки по вул. Затишній, 1 Хмельницького району Хмельницької області.
При прийнятті вищезазначеної постанови, задовольняючи позов, суд врахував, що: договір про продовження діяльності Телерадіокорпорації "Контакт" від 12.07.2004 є нікчемним, тобто таким, що не створює юридичних наслідків для його сторін, оскільки він нотаріально не посвідчувався, що є порушенням вимог ч. 5 ст. 8 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців"; загальними зборами учасників ТОВ "Фінансова компанія "РАНП" як вищим органом управління товариства не надавалась згода на передачу вищевказаного майна до статутного фонду корпорації "Телерадіокорпорація "Контакт", а також не уповноважувався генеральний директор Бушнєв В.В. на підписання будь-яких договорів та актів на здійснення будь-якої передачі майна до статутного фонду ТРК "Контакт", а підставою для видачі Осташковецькою сільською радою рішень №35 від 28.10.2004 та №30 від 27.10.2005 виступило звернення ТРК "Контакт" та договір про продовження діяльності телерадіокорпорації "Контакт" від 12.07.2004, акт приймання-передачі майна від 22.09.2004.
Також у постанові зазначено, що корпорація "Телерадіокорпорація "Контакт" з метою досудового врегулювання спору повернула позивачу за актом приймання-передачі споруди оздоровчого комплексу загальною фактичною площею 4146,50 м.кв. шляхом підписання акту приймання-передачі майна від ТРК "Контакт" до ТОВ "Фінансова компанія "РАНП", та накладної №16 від 16.11.2012 р. про передачу нерухомого майна.
У матеріали справи позивачем надано копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 03.05.2014 на споруди оздоровчого комплексу та електромережі оздоровчого комплексу загальною площею 4158,8 кв.м, які знаходяться в с. Осташки по вул. Затишній, 1 Хмельницького району Хмельницької області (243/250 частки). Свідоцтво містить запис про його видання на заміну свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 від 02.07.2003, виданого Осташковецькою сільською радою.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.05.2014 за ТОВ "Фінансова компанія "РАНП" на праві приватної власності зареєстровано 243/250 частки нерухомого майна - споруда оздоровчого комплексу та електромережа оздоровчого комплексу за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький район, с. Осташки, вул. Затишна, 1, загальною площею 4158,8 кв.м (складові частини об`єкта: спальний корпус, їдальня, будинок відпочинку, битовий корпус, адмінбудівля, овочесховище, ст.перер.відход., мазут.станція, щитова, дізельна, водонагрівна башня), підставою виникнення права власності зазначено свідоцтво про право власності номер 21200819 від 03.05.2014, яке видано на заміну свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від 02.07.2003.
Також відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.05.2024 за ТОВ "Фінансова компанія "Ранп" 16.04.2014 зареєстровано право власності на споруду оздоровчого комплексу та електромережу оздоровчого комплексу площею 4158,80 кв.м по вул. Затишній, 1 в с. Осташки Хмельницького району Хмельницької області (складові частини: спальний корпус, їдальня, будинок відпочинку, битовий корпус, адмінбудинок, овочесховище, ст.перед.відход., мазут.станц., щитова, дизельна, водонагрівна башня) на підставі свідоцтва про право власності від 03.05.2014 №21200819.
Крім того, на вказане майно 20.03.2007 на підставі договору іпотеки від 20.03.2007 №1149 зареєстровано іпотеку, іпотекодержателем за якою вказано відкрите акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "Престиж", майновим поручителем - корпорацію "Телерадіокорпорація "Контакт" (номер запису про іпотеку: 5537977 від 20.03.2007, реєстраційний номер іпотеки: 4664550 від 20.03.2007 в Державному реєстрі іпотек), обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, за яким особою, майно якої обтяжується, вказано корпорацію "Телерадіокорпорація "Контакт" (номер запису про обтяження: 5537991 від 20.03.2007, реєстраційний номер обтяження: 4659993 від 20.03.2007 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна).
Так, у матеріали справи надано договір іпотеки від 20.03.2007, укладений між ВАТ "Акціонерний банк "Престиж" як Іпотекодержателем та корпорацією "Телерадіокорпорація "Контакт" як Іпотекодавцем (далі - договір). 
У п. 1.1 договору зазначено, що він забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що витікають з кредитного договору №014/1723/81/01588 від 20.03.2007, укладеного між Іпотекодержателем та ОСОБА_1 , а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому, за умовами якого Іпотекодержатель зобов`язується перед Позичальником надати йому кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування в сумі 300000 дол США у строк до 19.03.2012, а Позичальник, у свою чергу, зобов`язується повернути цей кредит, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору та відшкодувати Іпотекодержателю всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору.
Пунктом 1.2 договору передбачено, що предметом іпотеки є нерухоме майно: споруда оздоровчого комплексу загальною площею 4146,5 кв.м, що знаходяться за адресою: с. Осташки, Хмельницька обл., Хмельницький район, вул. Затишна, 1, та складається зі споруди столової, споруди спального корпусу, споруди адміністративного будинку, споруди овочесховища, станції перекачки фекальних відходів, мазутної станції, щитової, дизельної станції, водонапірної башти, господарського корпусу, будинку сторожа, який належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 17.11.2005 Осташковецькою сільською радою на підставі рішення Осташковецької сільської ради №35 від 28.10.2004 №30 та зареєстрованого в Хмельницькому бюро технічної інвентаризації 17.11.2005, в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за р. №12821547.
Заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами в сумі 6260072,00 гривні. Вартість предмету іпотеки згідно витягу Хмельницького БТІ від 19.02.2007 за №13622266 складає 2266704,00 грн (п. 1.3 договору).
Відповідно до п. 1.4 договору на строк дії цього договору предмет іпотеки залишається у володінні (користуванні) Іпотекодавця.   
У п. п. 1.6, 1.7 договору зазначено, що обтяження предмета іпотеки іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленого законом. Державна реєстрація здійснюється на підставі повідомлення Іпотекодержателя та за рахунок Іпотекодавця. Оригінали правовстановлюючих документів на предмет іпотеки передаються Іпотекодавцем за актом приймання - передачі на зберігання Іпотекодержателю, до повного виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором. 
Згідно з п. п. 2.1.1, 2.1.3, 2.1.4, 2.1.5 договору іпотеки Іпотекодавець гарантує, що предмет іпотеки знаходиться у його власності, до моменту укладення цього Договору нікому не відчужений, під забороною (арештом), а також заставою, і в тому числі податковою, не перебуває, як внесок до статутного фонду інших юридичних осіб не внесений, судового спору щодо нього немає, прав щодо нього у третіх осіб (за договорами найму, оренди тощо) як в межах України, так і за межами України немає; не підлягає вилученню, до нього не пред`явлені і не будуть пред`явлені майнові позови, пов`язані з його вилученням; не знаходиться у спільній частковій власності, не є часткою, паєм; будь-які вимоги третіх осіб не забезпечені і не будуть забезпечені предметом іпотеки чи правами на його отримання незалежно від строків виникнення цих вимог.
У п.6.2 договору зазначено, що право іпотеки, та відповідно і цей договір, припиняє чинність у разі, зокрема, припинення основного зобов`язання, забезпеченого цією іпотекою. 
Відступлення прав за цим договором здійснюється Іпотекодержателем без необхідності отримання згоди Іпотекодавця, за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за кредитним договором. Відступлення прав Іпотекодержателем за цим договором здійснюється за правочином про відступлення прав, який підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку (якщо така реєстрація була проведена). Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити Іпотекодавця про відступлення прав за цим договором і права вимоги за кредитним договором (п. 8.5 договору).
Згідно з наданим у матеріали справи витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.06.2024 ПАТ "Фідокомбанк" припинено 05.08.2014 в результаті реорганізації, правонаступником зазначено ПАТ "Фідобанк".
Пунктом 1.1 статуту ПАТ "Фідобанк", затвердженого рішенням Загальних зборів акціонерів від 14.04.2016 (протокол №78), зокрема визначено, що 30.10.2013 на підставі рішення Загальних зборів акціонерів ПАТ "Фідобанк" (протокол №68) був затверджений передавальний акт, відповідно до якого ПАТ "Фідобанк" було передано усе майно, права та обов`язки ПАТ "Фідокомбанк", зареєстрованого Національним банком України 25.01.2006. ПАТ "Фідокомбанк" був правонаступником прав і зобов`язань  АКБ "Престиж", створеного у формі відкритого акціонерного товариства, ВАТ "Ерсте банк". Внаслідок цього ПАТ "Фідобанк" є також правонаступником всіх прав та обов`язків АКБ "Престиж", створеного у формі відкритого акціонерного товариства, ВАТ "Ерсте банк", ПАТ "Фідокомбанк".
ПАТ "Фідобанк" у матеріали справи надано протокол електронного аукціону №UA-TF-2020-08-07-000001-b, в якому зазначено, що за результатами електронного аукціону 01.09.2020 по лоту GL3N218881 по продажу активів публічного акціонерного товариства "Фідобанк" - кредитного портфеля з прав вимоги за кредитними договорами, забезпеченими іпотекою, що укладені з фізичними особами, в кількості 912 позицій переможцем стало ТОВ "Спектрум ессетс".
25.09.2020 між публічним акціонерним товариством "Фідобанк", який є повним правонаступником акціонерного банку "Ажіо", відкритого акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Престиж", відкритого акціонерного товариства "Ерсте Банк", публічного акціонерного товариства "Ерсте Банк", акціонерного банку "Факторіал Банк", відкритого акціонерного товариства "СЕБ Банк" (надалі - Банк), в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ "Фідобанк" Білої І.В., яка діє на підставі Закону Украйні "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2732 від 25.10.2019, рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1460 від 06.08.2020 "Про затвердження умов продажу активів ПУАТ "Фідобанк", та ТОВ "Спектрум ессетс" (надалі - Новий кредитор), керуючись статтями 6, 512, 519, 627, 632, 656 Цивільного кодексу України та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №UA-TF-2020-08-07-000001-b від 01.09.2020, складеним товарною біржею "Еко біржа", укладено договір №GL3N218881 відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги. 
Згідно з п. 1 наведеного договору в порядку і на умовах, визначених договором, Банк відступає Новому кредитору, належне Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього Договору (Боржники), включаючи права вимога до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами та/або  договорами застави та/або договорами з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору - Основні договори, надалі за текстом "Права вимоги", Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.
У п.2 договору відступлення права вимоги зазначено, що за цим договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 цього Договору, набуває усі права Кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у додатку №1 до цього договору, право вимагати сплату неустойок, пеней, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених ст. 625 ЦК України (індекс інфляції, 3% річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, право вимагати застосувань наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливають із розірвання та/або визнання недійсними договорів із боржниками, права що виплавають із судових справ, у тому числі зі справ про банкрутство Боржників, виконавчих проваджень щодо Боржників, в тому числі щодо майна Боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього договору, права вимоги за мировими угодами із Боржниками, договорами з арбітражними керуючими Боржників, охоронними організаціями, права участі у комітеті кредиторів Боржників, тощо. Розмір прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку №1 до цього договору. Права Кредитора за Основними договорами переходять до Нового Кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов основних договорів.
Сторони підтверджують, що після набуття Новим кредитором прав вимоги, Новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України.
Згідно з п. 4 договору сторони домовились, що за відступлення права вимоги за основними договорами відповідно до цього договору Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти у сумі 52589658,70 грн без ПДВ (ціна договору). Ціна договору сплачується Новим кредитором Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до п. 14 цього договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Новий кредитор. 
Новий кредитор у п. 10 договору відступлення підтвердив, що до моменту укладення цього договору ознайомився із фактичним станом заборгованості за Основними договорами, змістом Основних договорів та зауважень до них не має і приймає усі ризики, пов`язані із основними договорами та Правами вимоги. Новий кредитор самостійно несе ризики, пов`язані з порушенням зазначених у цьому пункті договору гарантій та запевнень.
У п. 11 договору відступлення сторони погодились, що визнання в подальшому недійсними (нікчемність) всіх або будь-якого із Прав вимоги за Основними договорами не впливає на дійсність цього договору та Банк не несе жодної відповідальності у разі визнання недійсними (нікчемності) будь-якого із Основних договорів.
Договір відступлення посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернелюх А.В., зареєстрований в реєстрі за №1218.
У додатку №1 до договору відступлення (реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників/поручителів/іпотекодавців/заставодавців за такими договорами) зазначено боржника - ОСОБА_1 , кредитний договір №014/1721/81/01588 від 20.03.2007 та іпотекодавця за ним -  корпорація "Телекорпорація "Контакт", договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Стець О.М., зареєстрований в реєстрі за №1149 від 20.03.2007.
Згідно з актом приймання-передачі оригіналів документів за договором №GL3N218881 про відступлення прав вимоги від 25.09.2020 Банк передав, а Новий кредитор прийняв документи, зокрема, кредитний договір №014/1721/81/01588 від 20.03.2007, додаткову угоду №1 від 11.01.2010 до зазначеного кредитного договору, договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Стець О.М. та зареєстрований в реєстрі за №1149, технічний паспорт на приміщення по вул. Зарічній №1 власник Телерадіокомпанія "Контакт", свідоцтво про право власності на нерухоме майно №30 від 27.10.2005 серії НОМЕР_3, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8979001 від 17.11.2005 серії СВУ №944818.
Відповідно до платіжного доручення №2353 від 24.09.2020 товариство з обмеженою відповідальністю "Спектрум ессетс" (новий кредитор) сплатило на користь публічного акціонерного товариства "Фідобанк" 55589658,70 грн за придбання права вимоги згідно з договором №GL3N218881 відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 25.09.2020.

4.Правові норми, які застосовуються апеляційним судом до спірних правовідносин.
Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 1 ст. 15 ЦК України).
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Оспорюваний правочин визнається недійсним судом, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом (частина третя статті 215 Цивільного кодексу України). 
Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Згідно зі статтею 572 Цивільного кодексу України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
За змістом частини першої статті 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Відповідно до частини другої статті 583 Цивільного кодексу України заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом (ст. 5 Закону України "Про іпотеку").
Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (частина третя статті 17 Закону України "Про іпотеку").
За змістом частини першої статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (стаття 319 Цивільного кодексу України).

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.
Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
З матеріалів справи вбачається, що позивач, посилаючись на те, що він як володіючий власник 243/250 частки споруд оздоровчого комплексу, що знаходиться в с. Осташки, не передавав їх в іпотеку ВАТ "Акціонерний комерційний банк "Престиж" (правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ПАТ "Фідобанк"), не перебував та не перебуває у зобов`язальних відносинах з ПАТ "Фідобанк", звернувся із позовними вимогами про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном шляхом визнання недійсним договору іпотеки від 20.03.2007 на майно та скасування проведеної на підставі договору іпотеки державної реєстрації прав іпотеки на майно і відповідних записів про іпотеку і обтяження. 
В силу статей 16, 203, 215 Цивільного кодексу України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.
Для вирішення питання про визнання недійсним правочину, оспорюваного заінтересованою особою, правове значення має встановлення впливу наслідків вчинення такого правочину на права та законні інтереси цієї особи. У такому випадку важливим є врахування того, що таке звернення заінтересованої особи до суду з позовом про визнання недійсним договору є направленим на усунення несприятливих наслідків для цієї особи (недопущення їх виникнення у майбутньому), пов`язаних з вчиненням оспорюваного правочину (постанова Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 910/23097/17).
За висновком об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 16.10.2020 у справі №910/12787/17, особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено. При цьому відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (постанови Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19).
Колегія суддів зауважує, що в силу положень статей 215, 216 Цивільного кодексу України у розгляді спору про визнання оспорюваного правочину недійсним за заявою заінтересованої особи необхідним є першочергово встановлення наявності підстав для оспорення правочину та встановлення обставин, чим порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес такої особи. Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 14.12.2022 у справі №450/1620/16-ц, від 28.09.2022 у справі № 910/6165/21, від 25.08.2022 у справі №922/1978/16 (922/2045/21), від 17.06.2021 у справі №961/12692/17, від 30.06.2021 у справі № 925/889/20.
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Обґрунтовуючи позовні вимоги про визнання договору іпотеки від 20.03.2007, укладеного між ВАТ "Акціонерний комерційний банк "Престиж" та корпорацією "Телерадіокорпорація "Контакт", недійсним, позивач посилається на те, що корпорація "Телерадіокорпорація "Контакт" не набула право власності на споруди оздоровчого комплексу у встановленому законом порядку та, відповідно, не мала правових підстав передавати нерухоме майно в іпотеку.
Як вбачається з матеріалів справи, 20.03.2007 між ВАТ "Акціонерний банк "Престиж" як Іпотекодержателем та корпорацією "Телерадіокорпорація "Контакт" як Іпотекодавцем укладено договір іпотеки, який за умовами п. 1.1 забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що витікають з кредитного договору №014/1723/81/01588 від 20.03.2007, укладеного між Іпотекодержателем та ОСОБА_1 , а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому.
Пунктом 1.2 договору визначено предмет іпотеки - нерухоме майно, а саме: споруда оздоровчого комплексу загальною площею 4146,5 кв.м, що знаходяться за адресою: с. Осташки, Хмельницька обл., Хмельницький район, вул. Затишна, 1, та складається зі споруди столової, споруди спального корпусу, споруди адміністративного будинку, споруди овочесховища, станції перекачки фекальних відходів, мазутної станції, щитової, дизельної станції, водонапірної башти, господарського корпусу, будинку сторожа, який належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 17.11.2005 Осташковецькою сільською радою на підставі рішення Осташковецької сільської ради №35 від 28.10.2004 №30 та зареєстрованого в Хмельницькому бюро технічної інвентаризації 17.11.2005, в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за р. №12821547.
Колегія суддів наголошує на тому, що право власності - це правовий зв`язок між майном та суб`єктом цього права. За відсутності цього зв`язку (який встановлюється на підставі правовстановлюючих документів) відсутні підстави стверджувати про наявність права суб`єкта на об`єкт нерухомого майна.
З викладеного вбачається, що предметом іпотеки може бути майно, яке належить на праві власності іпотекодавцю, який має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.
Іншими словами, лише власник може передати належне йому майно в іпотеку (подібна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №911/735/19 та від 12.01.2021 у справі №910/2538/18).
Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що постановою Хмельницького адміністративного суду Хмельницької області від 21.08.2013 у справі №686/7028/13-а задоволено адміністративний позов ТОВ "Фінансова компанія "РАНП" до Осташковецької сільської ради та скасовано рішення Осташковецької сільської ради №35 від 28.10.2004 про оформлення права власності на споруди оздоровчого комплексу, що знаходяться в с Осташки по вул. Затишній, 1 Хмельницького району Хмельницької області, за корпорацією "Телерадіокорпорація "Контакт", скасовано рішення Осташковецької сільської ради №30 від 27.10.2005 про внесення змін до рішення виконавчого комітету Осташковецької сільської ради від 28.10.2004 №35 "Про оформлення права власності на споруди оздоровчого комплексу, що знаходяться в с. Осташки по вул. Затишній, 1 Хмельницького району Хмельницької області, за корпорацією "Телерадіокорпорація "Контакт" та скасовано свідоцтво про право власності серії НОМЕР_3 від 17.11.2005 на споруди оздоровчого комплексу загальною площею 4146,50 м.кв., які розташовані в Хмельницькому районі, с. Осташки, вул. Затишна, 1.
Скасовуючи рішення Осташковецької сільської ради №30 від 27.10.2005, №35 від 28.10.2004 та видане корпорації "Телерадіокорпорація "Контакт" на їх підставі свідоцтво про право власності серії НОМЕР_3 від 17.11.2005, суд виходив з того, що вказані рішення були прийняті, зокрема з огляду на договір про продовження діяльності телерадіокорпорації "Контакт" від 12.07.2004, який є нікчемним, тобто таким, що не створює юридичних наслідків для його сторін. Крім того, загальними зборами учасників ТОВ "Фінансова компанія "РАНП" як вищим органом управління товариства не надавалась згода на передачу нерухомого майна до статутного фонду корпорації "Телерадіокорпорація "Контакт", генеральний директор не уповноважувався на підписання будь-яких договорів та актів на здійснення будь-якої передачі майна до статутного фонду ТРК "Контакт".
При цьому, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.75 ГПК України).
Таким чином, беручи до уваги скасування постановою Хмельницького адміністративного суду Хмельницької області від 21.08.2013 у справі №686/7028/13-а рішень Осташковецької сільської ради №30 від 27.10.2005, №35 від 28.10.2004 та свідоцтва про право власності серії НОМЕР_3 від 17.11.2005, корпорація "Телерадіокорпорація "Контакт" не набула права власності на предмет іпотеки - споруду оздоровчого комплексу загальною площею 4146,5 кв.м, що знаходяться за адресою: с.Осташки, Хмельницька обл., Хмельницький район, вул. Затишна, 1, відтак не мала права розпоряджатися ним, у тому числі передавати в іпотеку за оспореним договором.
У свою чергу, позивач як власник нерухомого майна - споруд оздоровчого комплексу загальною площею 4158,80 кв.м, що знаходяться за адресою: с.Осташки, Хмельницька обл., Хмельницький район, вул. Затишна, 1 (згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 02.07.2003), зазначене нерухоме майно в іпотеку за оспореним договором не передавав, не був стороною цього правочину та не перебував із його сторонами в зобов`язальних відносинах.
З огляду на зазначене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції,  стосовно того, що договір іпотеки від 20.03.2007, укладений між ВАТ "Акціонерний банк "Престиж" як іпотекодержателем та корпорацією "Телерадіокорпорація "Контакт" як іпотекодавцем не відповідає положенням ст. ст. 317, 319, 203, 583 Цивільного кодексу України та ст. 5 Закону України "Про іпотеку".
Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07.06.2023 у справі №916/290/16.
У свою чергу, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2024 у справі №496/1059/18 роз`яснила, що якщо спір стосується правочину, укладеного власником майна, то його відносини з контрагентом мають зобов`язальний характер, що зумовлює і можливі способи захисту його прав. Так у ситуації, коли майно передане власником за правочином, який є оспорюваним, ефективним способом захисту може бути, зокрема, позов про визнання правочину недійсним та про застосування наслідків недійсності правочину.
Водночас коли власник та особа, яка зареєструвала за собою право іпотеки на його нерухоме майно, не перебували у зобов`язальних відносинах, власник майна може скористатись речово-правовими способами захисту. У цьому висновку Велика Палата Верховного Суду звернулась до власних висновків, викладених у пунктах 109, 110 постанови від 21.12.2022 у справі №914/2350/18 (914/608/20).
Позивач, посилаючись на обмеження його права вільно розпоряджатися своїм нерухомим майном, відтак його порушення, просить скасувати проведену на підставі договору іпотеки від 20.03.2007 державну реєстрацію права іпотеки відкритого акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Престиж" та відповідні записи про іпотеку: 5537977 і про обтяження: 5537991.
За загальним правилом, речово-правові способи захисту прав особи застосовуються тоді, коли сторони не пов`язані зобов`язальними відносинами.
Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння у порядку статей 387, 388 ЦК України (віндикаційний позов) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном згідно зі статтею 391 ЦК України (негаторний позов).
Позовом про витребування майна (віндикаційним позовом) є вимога власника, який не є володільцем належного йому на праві власності індивідуально визначеного майна, до особи, яка ним заволоділа, про витребування (повернення) цього майна з чужого незаконного володіння.
Негаторний позов - це вимога власника, який є володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, які можуть призвести до виникнення таких перешкод. Схожі висновки викладені, зокрема, у пункті 88 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2023 у справі №488/2807/17.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). За змістом цієї статті негаторний позов застосовується для захисту від порушень, які не пов`язані із позбавленням володіння (див. пункт 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц).
За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними, зокрема, у пункті 72 постанови від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц та пункті 100 постанови від 18.01.2023 у справі №488/2807/17, визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача володіння майном; відсутність або наявність в особи володіння нерухомим майном визначається виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника, включаючи право володіння (позиція, підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2024 у справі №496/1059/18).
Колегією суддів враховується, що відповідно до постанови Хмельницького адміністративного суду Хмельницької області від 21.08.2013 у справі №686/7028/13-а корпорація "Телерадіокорпорація "Контакт" з метою досудового врегулювання спору повернула позивачу за актом приймання-передачі споруди оздоровчого комплексу загальною фактичною площею 4146,50 м.кв. шляхом підписання акту приймання-передачі майна від ТРК "Контакт" до ТОВ "Фінансова компанія "РАНП", та накладної №16 від 16.11.2012 р. про передачу нерухомого майна.
Крім того, згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.05.2014, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.05.2024 за ТОВ "Фінансова компанія "Ранп" 16.04.2014 зареєстровано право власності на споруду оздоровчого комплексу та електромережу оздоровчого комплексу площею 4158,80 кв.м по вул. Затишній, 1 в с.Осташки Хмельницького району Хмельницької області (складові частини: спальний корпус, їдальня, будинок відпочинку, битовий корпус, адмінбудинок, овочесховище, ст.перед.відход., мазут.станц., щитова, дізельна, водонагрівна башня) на підставі свідоцтва про право власності від 03.05.2014 №21200819, яке видано на заміну свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від 02.07.2003.
Отже, вищенаведене свідчить, що позивач є володіючим власником, який прагне усунути перешкоди у здійсненні правомочності самостійно розпоряджатись своїм нерухомим майном, що виникли через дії осіб, з якими він не перебував у зобов`язальних відносинах, а тому позов у цій справі в частині вимог, спрямованих на усунення цих перешкод, є негаторним.
Також, судами береться до уваги, що згідно зі ст. 4 Закону України "Про іпотеку" обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону, що узгоджується з пунктом 2 частини першої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", за змістом якого державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, похідні від права власності.
Пункт 5 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначає обтяження як заборону або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших осіб, яких законом уповноважено накладати відповідну заборону (обмеження), або такі, що виникли з правочину.
Аналіз наведених вище норм Законів України "Про іпотеку" та "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" дає підстави для висновку про те, що, за загальним правилом, власник обтяженого іпотекою нерухомого майна може володіти та користуватись ним, однак обмежується у здійсненні правомочності самостійно розпоряджатись таким майном. Схожі висновки викладені в абзаці одинадцятому пункту 3 Рішення Конституційного Суду України від 14.07.2020 №8-р/2020 у справі №3-67/2019(1457/19) та постанові об`єднаної палати КЦС ВС від 03.07.2023 у справі №523/8641/15.
З матеріалів справи слідує, що на підставі договору іпотеки від 20.03.2007 №1149 на споруди оздоровчого комплексу, що знаходяться за адресою: с. Осташки, Хмельницька обл., Хмельницький район, вул. Затишна, 1, зареєстровано право іпотеки, іпотекодержателем за яким вказано відкрите акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "Престиж", майновим поручителем - корпорацію "Телерадіокорпорація "Контакт" (номер запису про іпотеку: 5537977 від 20.03.2007, реєстраційний номер іпотеки: 4664550 від 20.03.2007 в Державному реєстрі іпотек), а також обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, за яким особою, майно якої обтяжується, вказано корпорацію "Телерадіокорпорація "Контакт" (номер запису про обтяження: 5537991 від 20.03.2007, реєстраційний номер обтяження: 4659993 від 20.03.2007 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна).
При цьому у практиці Великої Палати Верховного Суду закріпився принцип реєстраційного підтвердження речових прав на нерухоме майно (зокрема, пункт 98 постанови від 21.12.2022 у справі №914/2350/18 (914/608/20)). Відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 48/340 (підпункт 6.30), від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17 (підпункт 4.17), від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (підпункт 6.13) та інші).
З огляду на наведене, враховуючи те, що позивач як власник не передавав нерухоме майно в іпотеку за оспореним договором, не був стороною цього правочину та не перебував зі сторонами правочину в зобов`язальних відносинах, а державна реєстрація на підставі такого правочину права іпотеки на нерухоме майно за ВАТ "Акціонерний комерційний банк "Престиж" (правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ПАТ "Фідобанк", правонаступником якого у спірних правовідносинах, у свою чергу, є ТОВ "Спектрум ессетс" згідно з ухвалою суду від 02.07.2024) є офіційним визнанням та підтвердженням державою факту набуття ним такого права, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про незаконність такої державної реєстрації права іпотеки, що створює позивачу перешкоди у здійсненні правомочності самостійно розпоряджатись своїм нерухомим майном.
Процедура внесення державним реєстратором відомостей до Реєстру регламентована Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". За загальним правилом, у разі скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав чи їх обтяжень, державний реєстратор повинен керуватися нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", чинними на момент вчинення ним дій на підставі такого судового рішення (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 21.12.2022 у справі №914/2350/18 (914/608/20)).
Абзацами другим та четвертим частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у чинній редакції передбачено, зокрема, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.
Державна реєстрація прав у випадках, передбачених цією частиною, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, крім випадку визнання її вчиненою з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію на підставі рішення Міністерства юстиції України, що виконується посадовою особою Міністерства юстиції України відповідно до статті 37 цього Закону.
За змістом пункту 9 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у чинній редакції державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Отже, якщо суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що право власності позивача було порушено незаконною реєстрацією права іпотеки на його нерухоме майно за відповідачем, з яким він не перебував у зобов`язальних відносинах, державний реєстратор на підставі судового рішення про скасування державної реєстрації права іпотеки, яке набрало законної сили, проводить державну реєстрацію припинення права іпотеки відповідача, що усуває для позивача перешкоди у здійсненні ним правоможності розпоряджатись своїм нерухомим майном (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 10.04.2024 у справі №496/1059/18).
При цьому в силу положень абзацу першого частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у чинній редакції, відомості про право іпотеки відповідача не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону. Натомість державний реєстратор вчиняє нову реєстраційну дію - внесення до Реєстру відомостей про припинення права іпотеки відповідача на підставі судового рішення (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 21.12.2022 у справі №914/2350/18 (914/608/20)).
Відтак, зважаючи на те, що державна реєстрація права іпотеки відкритого акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Престиж" на споруди оздоровчого комплексу, що знаходяться за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, село Осташки, вулиця Затишна, будинок 1, та належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "РАНП", проведена на підставі договору іпотеки від 20.03.2007, укладеного з порушенням положень ст. ст. 317, 319, 203, 583 Цивільного кодексу України та ст. 5 Закону України "Про іпотеку", що, у свою чергу, порушує права товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "РАНП" на передане в іпотеку нерухоме майно, суд доходить висновку про необхідність скасування державної реєстрації такого права іпотеки та задоволення позовних вимог у цій частині.
Водночас у постанові від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20 Велика Палата Верховного Суду вказала, що оспорювання ланцюга договорів купівлі-продажу майнових прав (або інших правочинів) не є ефективним способом захисту в тому випадку, коли особа відступила право вимоги, яке їй не належить (у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт), а також коли відбулось відступлення припиненого права вимоги (тобто майнового права вимоги, якого не існує на момент укладення відповідного договору в будь-якого суб`єкта), що не створює жодних правових наслідків для особи - власника майна, яке було обтяжено іпотекою.
У постанові від 10.04.2024 у справі №496/1059/18 Велика Палата Верховного Суду вважала такий підхід застосовним і до правовідносин, які склались у справі №496/1059/18 (які є подібними до правовідносин у справі, що розглядається), адже оспорений договір, на відміну від внесених до Реєстру на його підставі записів, не створює для позивача перешкоди в розпорядженні нерухомим майном, а тому визнання його недійсним не призведе до відновлення порушених прав власника цієї нерухомості.
Так, Велика Палата Верховного Суду у вищенаведеній постанові конкретизувала висновки об`єднаної палати КГС ВС, викладені в постанові від 06.08.2021 у справі №910/20607/17, та зазначила, що для ефективного захисту прав володіючого власника нерухомого майна, щодо якого до Реєстру незаконно внесено запис про право іпотеки іншої особи, з якою власник не перебував у зобов`язальних відносинах, має застосовуватись негаторний позов про усунення перешкод у здійсненні власником права розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України), з яким власник може звернутись, зокрема, шляхом пред`явлення вимоги про скасування державної реєстрації права іпотеки зазначеної особи.
Судове рішення про задоволення такого позову, яке набрало законної сили, є підставою для державної реєстрації відомостей про припинення незаконно зареєстрованого за відповідачем права іпотеки, що усуває для позивача перешкоди у здійсненні ним правоможності розпоряджатись своїм нерухомим майном.
При цьому оспорювання ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного нерухомого майна або документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію права іпотеки за відповідачем, не є ефективним способом захисту прав власника від описаного вище порушення.
Судами враховується, що, як зауважила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 09.02.2022 у справі №910/6939/20 та від 16.11.2022 у справі №911/3135/20, правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. При цьому суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суди мають ураховувати його ефективність. Це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечувати поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Також Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, змісту права чи інтересу, по захист якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (схожі висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 5.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23) та від 16.11.2022 у справі № 911/3135/20 (підпункт 8.47)).
Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.01.2022 у справі № 143/591/20 (підпункт 8.46), від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (підпункт 6.21), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (пункт 54), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 76), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 155).
Відтак, враховуючи вище наведене, а також правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладених у вищенаведених постановах, колегія суддів наголошує на тому, що оскільки усунення для позивача перешкоди у здійсненні ним правоможності розпоряджатись своїм нерухомим майном здійснюється шляхом державної реєстрації відомостей про припинення незаконно зареєстрованого за відповідачем права іпотеки на підставі судового рішення про скасування державної реєстрації права іпотеки, то вимога про визнання недійсним договору іпотеки не є ефективним способом захисту прав позивача у спірних правовідносинах, а тому суд першої інстанції правомірно відмовив  у задоволенні вказаної вимоги. 
З матеріалів справи вбачається, що позивач обґрунтовує заявлені ним вимоги про скасування записів про іпотеку та обтяження наявністю в нього права власності на нерухоме майно та незаконністю реєстрації за ВАТ "Акціонерний комерційний банк "Престиж" права іпотеки на підставі договору іпотеки від 20.03.2007, що створює для позивача перешкоди в реалізації правоможності власника на розпорядження цим нерухомим майном.
Відтак, виходячи з мети заявленого позову, який спрямовано на усунення перешкод у здійсненні позивачем права розпорядження нерухомим майном, а також наведених у позові обґрунтувань, заявлену позивачем вимогу в частині скасування записів про іпотеку в Державному реєстрі іпотек, про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна слід інтерпретувати як вимогу про скасування державної реєстрації права іпотеки ВАТ "Акціонерний комерційний банк "Престиж" на нерухоме майно. У цьому висновку, викладеному у постанові від 10.04.2024 у справі №496/1059/18, Велика Палата Верховного Суду звернулась до власних висновків, викладених у підпункті 11.13 постанови від 20.06.2023 у справі №633/408/18 та пункті 36 постанови від 04.07.2023 у справі №233/4365/18.
При цьому судом береться до уваги, що вимога про скасування державної реєстрації права іпотеки позивачем заявлена окремо та розглянута судом вище.
Таким чином, з огляду на наведене, а також положення ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у чинній редакції, згідно з якими відомості про право іпотеки відповідача не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, натомість державний реєстратор вчиняє нову реєстраційну дію - внесення до Реєстру відомостей про припинення права іпотеки відповідача на підставі судового рішення, позовні вимоги в частині скасування записів про іпотеку та про обтяження у відповідних Реєстрах задоволенню не підлягають.
Відтак, здійснивши у сукупності оцінку спірних правовідносин та обставин, якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги, ефективності обраного позивачем способу захисту своїх прав та законних інтересів, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції приходить про часткове задоволення позовних вимог, а саме: в частині скасування проведеної на підставі договору іпотеки від 20.03.2007 державної реєстрації права іпотеки відкритого акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Престиж" на споруди оздоровчого комплексу, що знаходяться за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, село Осташки, вулиця Затишна, будинок 1.. У решті позовних вимог необхідно відмовити.

В апеляційній скарзі скаржник стверджує, що в даному випадку Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "РАНП" пропустило строк позовної давності, що встановлений  в ст.257 ЦК України. Однак, колегія суддів критично оцінює вказаний довід з огляду на наступне.
Згідно висновку щодо застосування норм права Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 10.04.2024р. у справі №496/1059/18, зокрема, в п.10.1. вказано на те, що застосовуючи в контексті спірних правовідносин норми статті 391 Цивільного кодексу України та статті 26 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що для ефективного захисту прав володіючого власника нерухомого майна, щодо якого до Реєстру незаконно внесено запис про право іпотеки іншої особи, з якою власник не перебував у зобов`язальних відносинах, має застосовуватись негаторний позов про усунення перешкод у здійсненні власником права розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України) з яким власник може звернутись, зокрема, шляхом пред`явлення вимоги про скасування державної реєстрації права іпотеки зазначеної особи.
Позовна давність до такого позову не застосовується, а судове рішення про його задоволення, яке набрало законної сили, є підставою для державної реєстрації відомостей про припинення незаконно зареєстрованого за відповідачем права іпотеки, що усуває для позивача перешкоди у здійсненні ним правоможності розпоряджатись своїм нерухомим майном.
Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що позивач звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом про визнання недійсним договору іпотеки та про скасування державної реєстрації права іпотеки та записів. При цьому, позивач просив суд усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном саме на підставі статті 391 ЦК України, шляхом скасування проведеної на підставі договору іпотеки від 20.03.2007р. державної реєстрації права іпотеки ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Престиж» (правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ПАТ «ФІДОБАНК») на споруди оздоровчого комплексу, які належать на праві приватної власності позивачу.
Таким чином, позовна давність до вимог позивача не застосовується, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі, а тому негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, доки існує саме правопорушення. Відтак вимога скаржника про застосування строку позовної давності є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Відтак, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд з достатньою повнотою дослідив усі обставини справи, надав належну оцінку представленим доказам, висновки суду не суперечать матеріалам справи, обставини, які мають значення по справі, судом установлені вірно. Порушень норм матеріального та процесуального права не установлено.
У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Отже, судом першої інстанції за результатами розгляду справи було прийнято законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, а скаржником в апеляційній скарзі вищенаведені висновки суду першої інстанції не спростовано.

6.Висновки за результатами апеляційного розгляду.                                                                                                             
Таким чином, у апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум ессетс" не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість рішення суду першої інстанції.
Виходячи з положень статті 11 ГПК України, апеляційний суд виходить з того, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін. 
Відтак, застосовуючи наведену практику європейського суду, апеляційний суд вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши у рішенні суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, прийшла до висновку про відсутність таких доводів, які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування рішення суду. 
З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду приходить до висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.                                                                                                                                                                                                                                               
Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно    ст.129 ГПК.
Керуючись ст.ст.269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
                              
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум ессетс" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 24.07.2024 р. у справі №924/516/24 - залишити без задоволення, рішення Господарського суду Хмельницької області - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №924/516/24 повернути  Господарському суду Хмельницької області

Повний текст постанови складений "06" січня 2025 р.

Головуючий  суддя                                                                      Філіпова Т.Л. 

Суддя                                                                                              Василишин А.Р.  

Суддя                                                                                              Олексюк Г.Є.