ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 січня 2025 року           справа №200/6354/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року (повне судове рішення складено 10 жовтня 2024 року) у справі № 200/6354/24 (суддя в І інстанції Шувалова Т.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

                                                           УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - Управління), в якому просила:
- визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача щодо невиплати поточної пенсії позивачки та недоотриманої пенсії з 13.06.2018 на її особистий банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Акцент-Банк»;
- зобов`язати Управління здійснювати виплату поточної пенсії позивачки, в тому числі суму недоотриманої пенсії з 13.06.2018 з урахуванням масових перерахунків та з компенсацією втрати частини доходів, на визначений нею банківський рахунок № НОМЕР_1 , який відкрито в АТ «Акцент-Банк».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та зверталась до відповідача із заявою про поновлення виплати їй пенсії на визначений нею рахунок. Відповідачем було відмовлено у задоволенні заяви. Зазначені обставини зумовили звернення позивачки до суду з цим позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 на її особистий банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «АКЦЕНТ-БАНК».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з 13 червня 2018 року здійснювати виплату належної пенсії за віком ОСОБА_1 на поточний (картковий) рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «АКЦЕНТ-БАНК».
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Апелянт спершу зазначає, що звернення-клопотання № ВЕБ-05001-Ф-С-24- 061013 від 03.04.2024 представника ОСОБА_2 через вебпортал ПФУ в особистому електронному кабінеті, а не позивачкою через особистий електронний кабінет на вебпорталі електронних послуг ПФУ з використанням кваліфікованого електронного підпису для ідентифікації особи згідно із Законом України «Про електронні довірчі послуги» (далі – Закон). Зазначене звернення було розглянуто Головним управлінням відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян», зокрема, роз`яснено представнику умови надання ОСОБА_1 заяви про виплату пенсії відповідно до вимог Порядку № 1596 листом від 01.05.2024 № 10985-8468/М-02/8-0500/24.
Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що паспорт громадянина України для  виїзду за кордон НОМЕР_2 , зазначений в рішенні суду першої інстанції, відсутній в матеріалах пенсійної справи позивача.
Апелянт наголошує, що станом на 20.09.2024 особиста заява від ОСОБА_1 про виплату пенсії через уповноважену банківську установу відповідно до вимог чинного законодавства до Головного управління не надходила.
Судом першої інстанції не враховано, що позивачем не було дотримано встановленого порядку звернення за поновленням пенсії, оскільки заява була подана без дотримання вимог статті 44 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058-IV) та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 щодо необхідного пакету документів та особистого звернення заявника, а відтак відповідач правильно розглянув заяву представника позивача, зазначивши про необхідність дотримання процедури звернення за поновленням виплати пенсії з наданням необхідних для цього документів.

У відзиві на апеляційну скаргу представником позивача висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 . 
Позивачка постійно мешкає в Ізраїлі, що не заперечується сторонами.
Позивачка перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.12.2018, яке набрало законної сили 14.03.2019, по справі № 0540/9281/18-а позов ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання  протиправним та скасування рішення  про відмову у призначенні пенсії від 16 квітня 2018 року №7895/03/07-46, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправними дії Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .
Визнано протиправним та скасовано рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 09 листопада 2018 року  №б/н  про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.
Зобов`язано Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити пенсії за віком ОСОБА_1 з 13 червня 2018 року відповідно до норм Закону № 1058-IV в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі ОСОБА_1 з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходів.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.12.2020, залишеним без змін постановою  Першого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2021, по справі № 200/8662/20-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності щодо непризначення пенсії, визнання протиправним та скасування рішення від 07.06.2019 про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання призначити пенсію за віком з 13.06.2018 та здійснювати виплату пенсії на вказаний банківський рахунок з врахуванням індексації та нарахуванням компенсації втрати частини доходів, стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди в сумі 100000 грн задоволено частково.
Визнано протиправними дії Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 .
Рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 07.06.2019 про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 згідно Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» визнано протиправним та скасовано.
Зобов`язано Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії позивачу з 13.06.2018 та виплатити заборгованість за весь період з проведенням індексації та компенсації втрати частини доходів з урахуванням висновків суду та норм чинного законодавства.  
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Рішенням Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 14.05.2021 вирішено не проводити виплату пенсії по пенсійній справі ОСОБА_1 з 13.06.2018, у зв`язку з відсутністю в пенсійній справі відомостей про фактичне місце проживання на території України та наявністю в матеріалах пенсійної справи інформації, що заявник зареєстрований та фактично проживає за кордоном – Ізраїль, а також відсутністю заяви щодо перерахування пенсійних виплат до уповноваженого банку.
16 січня 2024 року представник позивачки направив відповідачу апостильовану та нотаріально завірену копію заяви позивачки про поновлення виплати пенсії на поточний банківський рахунок.
03 квітня 2024 року представник позивачки через веб портал Пенсійного фонду України звернувся до відповідача із заявою про виплату пенсії на банківський рахунок.
Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом від 01.05.2024 № 10985-8468/М-02/8-0500/24 повідомлено представнику позивачки, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.12.2020 у справі № 200/8662/20-а поновлено нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 13.06.2018. Рішення суду виконано в травні 2021 року. З 01.03.2021 проведений перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 42 Закону № 1058-IV з урахуванням показника середньої заробітної плати 5426,60 грн та відповідно середньомісячний заробіток для обчислення пенсії – 4689,50 грн, що також підтверджується протоколами про перерахунок пенсії з електронної пенсійної справи позивачки. У зв`язку з відсутністю реквізитів для здійснення виплати, виплату пенсії ОСОБА_1 припинено.
З підсистеми «Призначення та виплати пенсій (ППВП)» ІКІС ПФУ та розрахунку нарахованої та фактично виплаченої пенсії по пенсійній справі №056550000681 убачається, що позивачці з червня 2018 року по липень 2021 року нараховувалась пенсія, але не виплачувалась. Розмір заборгованості складає 73 451,72 грн.
В матеріалах адміністративної справи та матеріалах електронної пенсійної справи, наданої відповідачем на виконання ухвали суду про витребування доказів, наявна заява про виплату пенсії або грошової допомоги з проханням перераховувати суми пенсії на поточний (картковий) рахунок за реквізитами: № НОМЕР_1 , засвідченої співробітником банку АТ «АКЦЕНТ-БАНК».
Вважаючи протиправними дії відповідача, позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходив з наступного.
Спершу слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачем. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій задоволені позовні вимоги. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом № 1058-ІV.
За визначенням, наведеним в статті 1 Закону № 1058-ІV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 47 Закону № 1058-ІV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596, визначено механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями, головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів, шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги в уповноважених банках. Згідно з п. 4 Порядку № 1596 виплата пенсій та грошової допомоги відповідно до цього Порядку здійснюється за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувачів в населених пунктах у межах України, в яких функціонують вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) (далі - установи уповноважених банків).
Цим же пунктом Порядку №1596 передбачено, що пенсія, грошова допомога в разі виїзду одержувача на постійне місце проживання за кордон виплачуються органами Пенсійного фонду, органами соціального захисту населення шляхом зарахування на поточний рахунок одержувача в уповноваженому банку.
Згідно з п.10 Порядку № 1596 заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України. Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку. Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.
Таким чином, підставою для виплати пенсії через поточні рахунки в банках є заява про виплату пенсії (бланк якої є Додатком №1 до Порядку № 1596), яка може бути подана пенсійному органу, відповідно до п.10 Порядку № 1596, двома шляхами, а саме: особисто пенсіонером до органу Пенсійного фонду; від установи уповноваженого банку.
Пунктом 1.2 Порядку №22-1, передбачено, що заява про виплату пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок пенсіонера в банку подається заявником згідно з Порядком № 1596.
З аналізу вищенаведеного убачається, що органи Пенсійного фонду України уповноважені здійснювати виплату пенсії через поточні рахунки в банках у разі наявності заяви про виплату пенсії.
На сайті Пенсійного фонду України за посиланням: https://mof.gov.ua/uk/upovnovazheni-banki-shhodo-obslugovuvannja-zarplatnih-proektiv наведено перелік уповноважених банків, через які може здійснюватися виплата пенсій, серед переліку уповноважених банків є також АТ «А-БАНК» (АТ «АКЦЕНТ-БАНК»). Отже, АТ «АКЦЕНТ-БАНК» є уповноваженим банком, якому надано право виплати пенсії пенсіонерам, через відкритий в ньому поточний рахунок.
Як убачається з матеріалів справи, позивачкою відкрито поточний рахунок в АТ «АКЦЕНТ-БАНК».
Представником позивачки 03.04.2024 було направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області апостильовану та нотаріально завірену заяву позивачки про поновлення виплат пенсії на поточний банківський рахунок з реквізитами IBAN № НОМЕР_1 в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» разом з довіреністю.
Проте, слід зауважити, що ані Закон № 1058-ІV, ані Порядок № 22-1, не встановлюють обов`язку пенсіонера подавати заяву, зокрема, про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший особисто.
Порядок № 22-1 передбачає можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його представником, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (п.1.1, 1.3, 4.1, 4.2 Порядку).
Відповідно до п. 2.8 Порядку № 22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.
Подання заяви про поновлення виплати пенсії пенсіонеру, який виїхав на постійне проживання за межі України, у період дії Порядку № 22-1 у редакції постанов правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1 та від 16.12.2020 №25-1 допускається, у тому числі, представником такого пенсіонера за довіреністю і така заява повинна бути розглянута Пенсійним органом з урахуванням інших вимог Порядку №22-1.
Аналогічний правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 24.07.2023 у справі №280/6637/22.
Також, у постанові від 20.01.2022 у справі № 280/4551/21 Верховний Суд вказав на те, що очевидним є те, що необхідність приїзду людей похилого віку, які виїхали на постійне проживання за межі України, виключно з метою особистого звернення до Пенсійного органу задля виправлення помилки, допущеної державою, є додатковим тягарем для таких осіб і не сприяє відновленню їх порушеного права. Такий підхід суперечить тезам, покладеним Конституційним судом України в основу рішення від 07.10.2009 №25-рп/2009.
В спірному випадку судами встановлено, що волевиявлення позивачки щодо виплати пенсії на відкритий нею поточний рахунок в уповноваженому банку оформлено письмово через її представника з наданням усіх необхідних документів, що не суперечить жодній нормі діючого законодавства, тому відмова відповідача у виплаті пенсії на визначений позивачкою банківський рахунок, відкритий у відділенні в АТ «АКЦЕНТ-БАНК», є протиправною.
При цьому, варто врахувати, що до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заява ОСОБА_1 від 03.04.2024 про виплату пенсії на поточний рахунок, який відкрито в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» подана її представником, справжність підпису якого засвідчена нотаріусом держави Ізраїль з проставлянням апостилю, та містить підпис і печатку банку АТ «АКЦЕНТ-БАНК», що спростовує будь-які доводи відповідача про невідповідність вказаної заяви п.10 Порядку №1596.
Отже, відповідачем було допущено надмірний формалізм у спірних правовідносинах, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивачки, як пенсіонера, - верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій.
На підставі вищевикладеного, місцевий суд дійшов правильного висновку про протиправність дій відповідача щодо нездійснення позивачці виплати пенсії за віком відповідно до заяви з фінансової установи про виплату пенсії або грошової допомоги на поточний (картковий) рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та задоволення позовних вимог в цій частині.
Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року у справі № 200/6354/24 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 16 січня 2025 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко

                                                                                          А. А. Блохін

                                                                                          Т. Г. Гаврищук