ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" січня 2025 р.           Справа№ 910/3579/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Ткаченка Б.О.
суддів:            Гаврилюка  О.М. 
          Суліма  В.В. 
 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Державної податкової служби України 
на рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2024
по справі №910/3579/24 (суддя - Маринченко Я.В.)
за позовом Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції
до Державної податкової служби України
про стягнення 13 731,93 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
Зарічний відділ державної виконавчої служби у місті Суми східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - позивач, Відділ) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби України (далі - відповідач, ДПС України, скаржник) про стягнення 13 731,93 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в ході примусового виконання виконавчих документів у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1, державним виконавцем передано на реалізацію майно боржника ОСОБА_1 . Оскільки, майно не було реалізовано, 05.01.2021 стягувачем ОСОБА_2 було внесено на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 125840,12 грн, як різницю між вартістю нереалізованого майна боржника та сумою коштів, що підлягала стягненню з боржника. 21.01.2021 у виконавчому проваджені НОМЕР_3 державним виконавцем було винесено постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення заборгованості та акт про передачу майна. Частина вказаної суми коштів була розподілена у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1, зокрема, 15.01.2021 в рамках виконавчого провадження НОМЕР_2, позивачем було перераховано на користь ГУ ДПС у Сумській області суму заборгованості боржника ОСОБА_1 у розмірі 13731,93 грн. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.09.2021, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2021 у справі №480/1244/21 визнано протиправними та скасовано постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення заборгованості та акт про передачу майна від 21.01.2021 НОМЕР_3. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.05.2023 у справі №592/2743/23, залишеного без змін постановою Сумського апеляційного суду від 14.09.2023 стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань позивача на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 115876,07 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з Державної податкової служби України безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 13731,93 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення
Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.08.2024 по справі №910/3579/24 позов задоволено. Стягнуто з Державної податкової служби України на користь Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 13 731 грн 93 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп.
Рішення господарського суду мотивовано тим, що враховуючи визнання судом протиправною та скасування постанови заступника начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 21 січня 2021 року ВП № НОМЕР_4, визнання протиправним та скасування акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 21 січня 2021 року ВП № НОМЕР_4, встановлення судом факту безпідставного набуття Зарічним відділом державної виконавчої служби у місті Суми східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції грошових коштів в розмірі 115876,07 грн, частина з яких на суму 13731,93 грн була спрямована Державній податковій службі, суд дійшов висновку про те, що перерахована позивачем сума в розмірі 13731,93 грн за платіжним дорученням №38683 від 13.01.2021 підлягає поверненню відповідачем, як безпідставно набуті кошти, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погодившись з рішенням суду, Державна податкова служба України звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2024 по справі №910/3579/24. Прийняти апеляційну скаргу до розгляду. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2024 по справі №910/3579/24 в повному обсязі.
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.
У своїй апеляційній скарзі скаржник вважає, що позивачем не доведено, що кошти, які були сплачені ДПС України були отримані позивачем як різниця між вартістю майна та сумую коштів, що підлягала стягненню за виконавчим провадженням. 
Також скаржник зазначає, що підставою набуття грошових коштів ДПС України є наявність в ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 13731,93 грн, згідно вимоги №Ф-3306-17У від 15.01.2016, яка є чинною та не скасованою.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2024 апеляційну скаргу Державної податкової служби передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Гаврилюка  О.М., Суліма В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2024 витребувано матеріали справи №910/3579/24 з Господарського суду міста Києва.
17.09.2024 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/3579/24.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної податкової служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2024 по справі №910/3579/24. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, на примусовому виконанні у Зарічному відділі державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться зведене виконавче провадження № НОМЕР_8 до складу якого входять виконавчі провадження:
1) НОМЕР_5 відкрите 13.02.2020, з примусового виконання виконавчого листа № 592/11468/16 від 05.02.2020, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми, про стягнення з з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , судовий збір у розмірі 6890 грн;
2) НОМЕР_6 відкрите 13.02.2020, з примусового виконання виконавчого листа № 592/11468/16 від 05.02.2020, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми, про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 , суму боргу за договором позики в розмірі 30247 доларів США, 50 центів;
3) НОМЕР_7 відкрите 20.05.2019, з примусового виконання виконавчого листа № 592/16655/18 від 10.05.2019, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу у розмірі 700 доларів США а також витрати по сплаті судового збору у сумі 704,80 коп;
4) НОМЕР_2 відкрите 07.02.2020, з виконання вимоги №Ф-3306-17 У від 15.01.2016, про стягнення коштів з ФОП Ященка Віктора Володимировича на користь ГУ ДПС у Сумській області в розмірі 13731,93 грн;
5) НОМЕР_3 відкрите 16.04.2018, з примусового виконання виконавчого листа № 592/11738/17 від 29.01.2018, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 280 733,88 грн;
6) НОМЕР_9 відкрите 05.01.2021, з примусового виконання виконавчого листа № № 592/2544/17-ц від 06.08.2019, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість зі сплати процентів за користування позикою за період 02 червня 2016 року по 03 березня 2017 року у сумі 1800 доларів США, еквівалентних 48762 грн. за курсом НБУ, станом на 03 березня 2017 року а також 640 грн судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції.
Відповідно ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.
Так, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 у справі №480/1244/21 за позовом ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), треті особи: арбітражний керуючий Іваненко Наталія Олександрівна, ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування постанови та акту встановлено, що постановою заступника начальника відділу Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 26.05.2020 ВП НОМЕР_6 описано та накладено арешт на майно ОСОБА_1 , а саме гараж літ. "Б", загальною площею 365,4 кв.м, знаходиться в АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформації з сайту ДП «Сетам» Зарічним відділом ДВС на продаж було виставлено майно боржника, а саме гараж літ. "Б", загальною площею 365,4 кв.м,, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
Перші електронні торги згідно протоколу №500401 від 03.09.2020 за лотом 437741 не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.
Згідно протоколу №503201 віл 23.09.2020 торги за лотом №441897 та протоколу №506431 від 15.10.2020 торги за лотом №445212 не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.
26.11.2020 на адресу ОСОБА_2 було направлено повідомлення в порядку ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» з пропозицією залишити за собою нереалізоване майно боржника в рахунок погашення боргу.
ОСОБА_2 своєю заявою від 07.12.2020 повідомив Зарічний відділ ДВС про своє бажання залишити нереалізоване майно за собою.
16.12.2020 державним виконавцем на адресу ОСОБА_2 направлено повідомлення з пропозицією протягом 10 робочих днів з дня надходження повідомлення внести на депозитний рахунок відділу різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягала стягненню, а саме 174 602,12 грн.
Крім того, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.05.2023 у справі №592/2743/23 за позовом ОСОБА_2 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення безпідставно набутих грошових коштів встановлено, що різниця між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягала стягненню на користь ОСОБА_2 в сумі 12 5840,12 грн була сплачена ОСОБА_2 згідно квитанції від 05.01.2021.
21.01.2021 у ВП № НОМЕР_4 заступником начальника відділу Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми було винесено постанову та складено акт про передачу ОСОБА_2 майна боржника в рахунок погашення боргу за виконавчим листом № 592/11738/17.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 у справі №480/1244/21, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2022 визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 21 січня 2021 року ВП № НОМЕР_4 та визнано протиправним та скасувати акт про передачу майна стягувану у рахунок погашення боргу від 21 січня 2021 року ВП № НОМЕР_4, винесений заступником начальника відділу Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Товарніченко Євгенією Анатоліївною.
Як вбачається з рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.05.2023 у справі №592/2743/23 ОСОБА_2 13.09.2022 звернувся до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми із заявою про вжиття заходів щодо повернення коштів, які були внесені ним 05.01.2021 на депозитний рахунок Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми, як різниця між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягала стягненню на його користь. При поверненні коштів просив врахувати, що від Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми на його картковий рахунок надходили кошти: 27.01.2021 - 4349,37 грн та 03.02.2021 - 5614,68 грн.
Листом № 6/67898 від 08.12.2022 Зарічним відділом державної виконавчої служби у місті Суми було повідомлено, що кошти в розмірі 125840,12 грн, які надійшли на депозитний рахунок відділу розподілено у відповідності до вимог ст. 45, 46 Закону України «Про виконавче провадження».
У вказаному рішенні суду від 11.05.2023 зазначено, що грошові кошти, які надійшли від ОСОБА_2 на депозитний рахунок спрямовані на погашення боргу по зведеному виконавчому провадженню № НОМЕР_1, а саме: ОСОБА_1 - кошти у розмірі 65755,16 грн платіжним дорученням № 39518 від 20.01.2021; кошти у розмірі 601,93 грн платіжним дорученням №41856 від 15.02.2021; ОСОБА_4 - кошти у розмірі 1689,26 грн платіжним дорученням № 38695 від 15.01.2021; Державній фіскальній службі кошти у розмірі 13731,93 грн платіжним дорученням № 38693 від 15.01.2021.
Також зазначено, що той факт, що на рахунку Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми вже відсутня вказана сума, не спростовує його обов`язку повернути отримані кошти в сумі 115876,07 грн (від загальної суми 125840,12 грн віднято суми коштів, що надходили на картковий рахунок ОСОБА_2 27.01.2021 та 03.02.2021), незалежно від того, як ці кошти в подальшому були розподілені.
Суд у своєму рішенні від 11.05.2023 дійшов висновку, що подальший розподіл отриманих Зарічним відділом державної виконавчої служби у місті Суми грошових коштів не може виступати підставою для припинення обов`язку по поверненню отриманих коштів, оскільки скасовані постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу не породжують позитивних юридичних наслідків та зазначено, що Зарічний відділ державної виконавчої служби у місті Суми не позбавлений права у судовому порядку захистити свої права відповідно до правового механізму, передбаченого ст. 1212 Цивільного кодексу України.
Так, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.05.2023 у справі №592/2743/23, залишеного без змін постановою Сумського апеляційного суду від 14.09.2023 стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 115876,07 грн та 1158,76 грн судових витрат.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, №. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).
Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Справа була розглянута в розумний строк (в розумінні ст. 6 Конвенції) з незалежних від суду причин: враховуючи дію воєнного стану в Україні, обставини оголошення сигналу «повітряна тривога», перебування колегії суддів у відпустці та інші чинники.
Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч.2 ст. 1212 ЦК України).
Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.
Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Крім того, згідно з пунктом 3 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави.
Отже для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося.
Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі.
З огляду на викладене, враховуючи визнання судом протиправною та скасування постанови заступника начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 21 січня 2021 року ВП № НОМЕР_4, визнання протиправним та скасування акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 21 січня 2021 року ВП № НОМЕР_4, встановлення судом факту безпідставного набуття Зарічним відділом державної виконавчої служби у місті Суми східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції грошових коштів в розмірі 115 876,07 грн, частина з яких на суму 13 731,93 грн була спрямована Державній податковій службі, суд першої інстанції дійшов цілком обгрунтованого висновку про те, що перерахована позивачем сума в розмірі 13 731,93 грн за платіжним дорученням №38683 від 13.01.2021 підлягає поверненню відповідачем, як безпідставно набуті кошти, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Твердження скаржника про те, що підставою набуття ДПС України грошових коштів у розмірі 13 731,93 грн є наявність в ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 13  731,93 грн, згідно вимоги №Ф-3306-17У від 15.01.2016, яка є чинною та не скасованою, колегією суддів відхиляються, оскільки грошові кошти в розмірі 115 876,07 грн, в тому числі спірні 13 731,93 грн, не є коштами боржника ОСОБА_1 та не можуть бути зараховані, як погашення заборгованості ОСОБА_1 згідно вимоги №Ф-3306-17У від 15.01.2016.
Підсумовуючи вищевикладене в сукупності, колегія суддів цілком погоджується із висновком суду про задоволення позовних вимог.
Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин. 

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5  ст. 269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1  статті 9 Конституції України  та беручи до уваги ратифікацію  Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР  Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття  Закону України від 23.02.2006     №3477-IV  (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.
Згідно частини 1  статті 77 Господарського процесуального кодексу України  обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.                
Згідно  статті 86 Господарського процесуального кодексу України  суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України  визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.     Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Ч. 1  статті 276 Господарського процесуального кодексу України  визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2024 по справі №910/3579/24, за наведених скаржником доводів та в межах апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат
Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової служби України  на рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2024 по справі №910/3579/24 - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2024 по справі №910/3579/24 - залишити без змін.
3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Державною податковою службою України.
4. Матеріали справи №910/3579/24 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених  статтею 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            Б.О. Ткаченко 

Судді                                                                                О.М. Гаврилюк

                                                                                В.В. Сулім