Єдиний унікальний  номер 755/13036/23
Апеляційне провадження № 33/824/1571/2025

 
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
____________________________________________________________________
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
13 лютого 2025  року суддя Київського апеляційного суду Журба С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2023 року, прийняту відносно 
  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 
 
В С Т А Н О В И В :
 
Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.
Не погоджуючись з постановою суду, 20 січня 2025 року апелянт направив  апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2023 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що клопотання про поновлення  строку на оскарження постанови суду не підлягає до задоволення, а апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту разом з доданими до неї матеріалами, виходячи з наступного. Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.  Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом. Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом в кожному конкретному випадку з урахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.
Так, із матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова була винесена 26 вересня 2023 року, а апеляційна скарга направлена 20 січня 2025 року, тобто більше одного року після постановлення судового рішення та після спливу строку на апеляційне оскарження, встановленого Законом.
Пропуск встановленого законом 10-ти денного строку на апеляційне оскарження від часу постановлення оскаржуваної постанови суду апелянт обґрунтовував тим, що копію оскаржуваної постанови від 26 вересня 2023 року він отримав  засобами поштового зв`язку 17 січня 2025 року після його інформаційного запиту від 04.12.2024 року до місцевого суду. Тому, на його думку, апеляційну скаргу направив в межах 10- ти днів після отримання копії постанови. 
Як вбачається з матеріалів справи, захисник ОСОБА_1 - адвокат Яценко Данило Сергійович ознайомлювався з матеріалами справи 25 вересня 2023 року (а.с.10),  а  ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні суду першої інстанції 26 вересня 2023 року та подавав письмові пояснення у справі від 26 вересня 2023 року (а.с.13), тобто останньому було відомо про прийняте судом рішення та строки його оскарження. Окрім того, в матеріалах справи міститься доказ направлення копії постанови суду за адресою офіційної реєстрації апелянта (а.с. 21). Цю ж адресу вказує він і у своїй апеляційні скарзі. 
  Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
  Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07.07.1989 року).
 Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04.10.2001 року  наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.
 Зважаючи на вищевикладене, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється, зокрема у не отриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи. Витративши значні ресурси, Україна створила інформаційне поле, де зацікавлена особа легко знайде інформацію про судову справу. Функціонує Єдиний державний реєстр судових рішень. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ та розклад засідань. Працює також підсистема «Електронний кабінет» ЄСІТС. Все безкоштовно і доступно. Вказана правова позиція була сформована Верховним Судом у справі № 560/5541/20.
Інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, зокрема, існування обставин, які об`єктивно перешкоджали поданню апеляційної скарги, апелянт не навів та доказів з цього приводу не надав. 
За таких умов посилання ОСОБА_1 , які могли б обґрунтовувати наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, не можуть бути прийняті судом.
Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили. Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).
В своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, справа «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України». При визначеності наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особі вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.
Враховуючи викладене, а також те, що наведені апелянтами доводи в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження вказаної вище постанови не були належним чином підтверджені, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала, як така, що подана після закінчення строку, визначеного ч. 2 ст. 294 КУпАП, а апеляційний суд не знайшов підстав для його поновлення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
П О С Т А Н О В И В:
                   
Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2023 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 разом з доданими до неї матеріалами - повернути особі, яка її подала.
Постанова оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                                             С.О. Журба