ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

18 грудня 2024 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 746/144/24
Головуючий у першій інстанції – Ходіч В. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1168/24

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді: Скрипки А.А.
суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.
секретар: Мальцева І.В.    

сторони:
позивач:  Товариство з обмеженою відповідальністю ”Фінансова 
компанія ”Європейська агенція з повернення боргів” 
відповідач: ОСОБА_1 

розглянувши   у   відкритому   судовому   засіданні,   в   режимі відеоконференції, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області у складі судді Ходіч В.М. від 03 червня 2024 року, місце ухвалення рішення - с-ще Срібне, у справі за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю ”Фінансова компанія ”Європейська агенція з повернення боргів” до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
                  
                        В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю ”Фінансова компанія ”Європейська агенція з повернення боргів” звернулося до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог заявленого позову ТОВ ”Фінансова компанія ”Європейська агенція з повернення боргів” вказувало, що 20.06.2023 року ОСОБА_1 уклала із ТОВ ”МІЛОАН” кредитний договір №102065845, який вчинено з використанням електронного підпису ОСОБА_1 . В подальшому, 19.07.2023 року між ТОВ ”МІЛОАН” та позивачем було укладено договір факторингу № 28092023 за яким, ТОВ ”МІЛОАН” відступає позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. 21.06.2023 року відповідач уклала із ТОВ ”МІЛОАН” кредитний договір №8483837, який вчинено із використанням електронного підпису ОСОБА_1 . В подальшому, 27.10.2023 року між ТОВ ”МІЛОАН” та позивачем було укладено договір факторингу №27102023 за яким, ТОВ ”МІЛОАН” відступає позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. 15.07.2023 року відповідач уклала із ТОВ ”ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ”1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ” договір позики №76556847, який вчинено з використанням електронного підпису ОСОБА_1 . За доводами позивача, 14.06.2021 року між ТОВ ”ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ”1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ” та позивачем було укладено договір факторингу №14/06/21 за яким, ТОВ ”ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ”1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ” відступає позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №28092023 від 28.09.2023 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №102065845 від 20.06.2023 року в сумі 27 127 грн. 20 коп.,  з  яких: 8 010 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 227 грн. 20 коп. - сума заборгованості за відсотками; 890 грн. - заборгованість за комісією. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №27102023 від 27.10.2023 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №8483837 від 21.06.2023 року в сумі 28 287 грн. 00 коп., з яких: 7 200 грн. - сума заборгованості за  основною  сумою  боргу; 20 187 грн. - сума заборгованості за відсотками; 900 грн. - заборгованість за комісією. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором позики №76556847 від 15.07.2023  року, в  сумі 36 093 грн. 75 коп., з яких: 10 500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 593 грн. 75 коп. - сума заборгованості за відсотками. За доводами позивача, всупереч умовам кредитного договору №102065845, кредитного договору №8483837 та договору позики №76556847, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала своїх кредитних зобов`язань. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, ОСОБА_1 не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів. За доводами позивача, з моменту отримання прав вимоги до відповідача за вказаними договорами, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. За даних обставин, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму заборгованості: за кредитним  договором  №102065845  в  розмірі 27 127 грн. 20 коп., з яких: 8 010 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 227 грн. 20 коп. - сума заборгованості за відсотками; 890 грн. - заборгованість за комісією; за кредитним договором №8483837 в розмірі 28 287 грн. 00 коп., з яких: 7 200 грн. - сума заборгованості за  основною  сумою  боргу; 20 187 грн. - сума заборгованості за відсотками; 900 грн. - заборгованість за комісією; за договором позики №76556847 в розмірі 36 093 грн. 75 коп., з яких: 10 500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 593 грн. 75 коп. - сума заборгованості за відсотками, а всього позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договорами у загальному розмірі - 91 507 грн. 95 коп. Також позивач ставив питання про стягнення із відповідача на свою користь понесених судових витрат.  

Заочним рішенням Срібнянського районного суду Чернігівської області від 03.06.2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю ”Фінансова компанія ”Європейська агенція з повернення боргів” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ”Фінансова компанія ”Європейська агенція з повернення боргів” заборгованість за кредитним договором №10206545 в сумі 27 127 грн. 20 коп., з яких: 8 010 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 227 грн. 20 коп. - сума заборгованості за відсотками; 890 грн. - заборгованість за комісією; за кредитним договором №8483837 в сумі 28 287 грн. 00 коп., з яких: 7 200 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 187 грн. - сума заборгованості за відсотками; 900 грн. - заборгованість за комісією; за договором позики №76556847 в сумі 36 093 грн. 75 коп., з яких: 10 500 грн. - сума заборгованості  за  основною  сумою  боргу;  25  593  грн.  75   коп.  -   сума заборгованості  за  відсотками, а всього: 91 507 грн. 95 коп. та судовий збір у розмірі 3 028 грн. 

Ухвалою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 09.07.2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 03.06.2024 року, залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції від 03.06.2024 року, та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” у задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 03.06.2024 року ухвалено із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, із порушенням норм процесуального закону. В доводах апеляційної скарги апелянт заперечує отримання нею кредитних коштів по кредитних договорах, зазначених у позовній заяві, як і заперечує сам факт укладення кредитних договорів. Апелянт стверджує, що суд першої інстанції під час судового розгляду даної справи не врахував, що до позовної заяви позивач не надав первинні документи, які підтверджують перерахування коштів банком відповідачу та сплату коштів по кредиту, якщо така сплата здійснювалась. Апелянт вказує, що згідно п.2.1 кредитного договору від 20.06.2023 року, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки НОМЕР_1 *01. Наданий позивачем розрахунок заборгованості по кредитному договору, складений представником позивача, не є належним та допустимим доказом, на підставі якого суд може встановити дійсні обставини справи. Розрахунок заборгованості це не що інше, як письмове пояснення позивача, приєднане до позовної заяви, яке не підтверджене жодним первинним документом. За доводами апелянта, допустимим доказом, який підтверджує факт надання банком та отримання кредиту відповідачем, є платіжна інструкція про переказ готівки. Ухвалюючи заочне рішення від 03.06.2024 року, суд першої інстанції, обґрунтовуючи судове рішення, послався тільки на документи, які надають право позивачу звертатись до суду, не як кредитор, а як фінансова установа, яка набула право грошової вимоги. Апелянт зазначає, що у матеріалах справи відсутні, і суд першої інстанції не досліджував документи, які б підтверджували, як факт перерахування коштів відповідачу, так і розмір наданого кредиту. Апелянт стверджує, що суд першої інстанції, переглядаючи заочне рішення від 03.06.2024 року, у порушення вимог ч.5 статті 263 ЦПК України, не з`ясовуючи доводи і не надаючи належну оцінку доказам, які були вказані відповідачем у заяві про перегляд заочного рішення, залишив заяву без задоволення. Апелянт вказує, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, зокрема, не прийнято до уваги, що до позовної заяви додано копії споживчих договорів, які не є оригіналами і не містять будь-яких підписів сторін. За доводами апелянта, подана позивачем позовна заява підписана представником ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” Костюшок П.М., який не надав жодного документу, який би надавав йому право підписувати та подавати позовні заяви до суду. 

Відповідно до приписів ч.1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю ”Фінансова компанія ”Європейська агенція з повернення боргів” просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 03.06.2024 року, у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване заочне рішення суду першої інстанції від 03.06.2024 року. 

В судовому засіданні апеляційного суду, в режимі відеоконференції, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Фесик І.А. підтримав вимоги та доводи поданої апеляційної скарги.

В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 , представник позивача ТОВ ”ФК ”ЄАПБ”, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду даної справи, не з`явились. Позивач ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” у відзиві на апеляційну скаргу просив розглядати справу за відсутності представника ТОВ ”ФК ”ЄАПБ”. Згідно приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини   підтверджуються   її   матеріалами,  що 20.06.2023 року ОСОБА_1 уклала із ТОВ ”МІЛОАН” договір про споживчий кредит №102065845, з додатками, який вчинено із використанням електронного підпису ОСОБА_1 (а.с.9-15).

ТОВ ”МІЛОАН” свої зобов`язання перед відповідачем виконало, та надало відповідачу кредит в сумі 8 900 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на банківський рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується платіжним дорученням від 20.06.2023 року (а.с.116). Позивачем також надано копії картки обліку виконання договору та відомості про щоденні нарахування та погашення за договором (а.с.117,118-119), з яких вбачається часткове погашення суми боргу за договором про споживчий кредит №102065845.

В подальшому, 28.09.2023 року між ТОВ ”МІЛОАН” та ТОВ ”ФК ”ЄАПБ”  було укладено договір факторингу №28092023 (а.с.17-19, 20), за яким ТОВ ”МІЛОАН” відступає ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. 

21.06.2023 року відповідач уклала із ТОВ ”МІЛОАН” договір про споживчий кредит №8483837, із додатками, який вчинено з використанням електронного підпису ОСОБА_1 (а.с.22-28).

ТОВ ”МІЛОАН” свої зобов`язання перед відповідачем виконало, та надало їй кредит, в сумі 9 000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на банківський рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується платіжним дорученням від 21.06.2023 року (а.с.120). Позивачем також надано копії картки обліку виконання договору та відомості про щоденні нарахування та погашення за договором (а.с.121, 122-123), з яких вбачається часткове погашення суми боргу за договором про споживчий кредит №8483837.

27.10.2023 року між ТОВ ”МІЛОАН” та ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” укладено договір факторингу №27102023/1 (а.с.30-33), за яким ТОВ ”МІЛОАН” відступає ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. 

15.07.2023 року відповідач уклала із ТОВ ”ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ”1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ” договір позики №76556847 (а.с.41-44), який вчинено із використанням електронного підпису ОСОБА_1 

14.06.2021 року між ТОВ ”ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ”1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ” та ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” було укладено Договір факторингу №14/06/21 (а.с.45-46), за яким ТОВ ”ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ”1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ” відступає ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. 

28.07.2021 року між ТОВ ”ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ”1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ” та ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” було укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року (а.с.47), відповідно до якої сторони погодили внести зміни до п.1.3 договору, та викласти його у наступній редакції: ”1.3. Клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором позики фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства”. Решта положень договору залишаються без змін та діють в частині, що не суперечить даній додатковій угоді. 

21.12.2023 року між ТОВ ”ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ”1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ” та ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” було укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року (а.с.48), якою визначено, втому числі, і загальну суму прав вимоги, що відступаються згідно реєстру боржників №13 від 21 грудня 2023 року.     

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №28092023 від 28.09.2023 року (а.с.21), ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №102065845  від  20.06.2023  року в сумі 27 127 грн. 20 коп., з яких: 8 010 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 227 грн. 20 коп. - сума заборгованості за відсотками; 890 грн. - заборгованість за комісією. Вказаний розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за даним договором за період з 28.09.2023 року по 29.02.2024 року (а.с.16).

Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №27102023 від 27.10.2023 року (а.с.34), ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №8483837 від 21.06.2023 року в сумі 28 287 грн. 00 коп., з яких: 7 200 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 187 грн. - сума заборгованості за відсотками; 900 грн. - заборгованість за комісією. Вказаний розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за даним договором за період з 27.10.2023 року по 29.02.2024 року (а.с.29).

Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року (а.с.50), ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики №76556847 від 15.07.2023 року в сумі 36 093 грн. 75 коп., з яких: 10 500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 593 грн. 75 коп. - сума заборгованості за відсотками. На підтвердження вказаного розміру заборгованості позивачем  надано розрахунок заборгованості за даним договором за період з 21.12.2023 року по 29.02.2024 року (а.с.51).

Як вбачається із заочного рішення суду першої інстанції від 03.06.2024 року, задовольняючи вимоги заявленого ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” до ОСОБА_1   позову, суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази на підтвердження позовних вимог, на підставі статей: 526, 527, 1054, 1077, 1079, 1082 ЦК України, Законів України ”Про електронну комерцію”, ”Про електронний цифровий підпис” (в редакції, чинній на час укладення договору позики), дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог заявленого ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” до ОСОБА_1 позову про стягнення заборгованості, в повному обсязі.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того, що висновок оскаржуваного заочного рішення суду першої інстанції від 03.06.2024 року про задоволення вимог заявленого Товариством з обмеженою відповідальністю ”Фінансова компанія ”Європейська агенція з повернення боргів” до ОСОБА_1 позову, не узгоджується із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини, частково знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.  

В доводах апеляційної скарги апелянт заперечує отримання нею кредитних коштів по кредитних договорах, зазначених у позовній заяві, як і заперечує сам факт укладення кредитних договорів. Апелянт стверджує, що суд першої інстанції під час судового розгляду даної справи не врахував, що до позовної заяви позивач не надав первинні документи, які підтверджують перерахування коштів банком відповідачу та сплату коштів по кредиту, якщо така сплата здійснювалась. Апелянт вказує, що згідно п.2.1 кредитного договору від 20.06.2023 року, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки НОМЕР_1 *01. Наданий позивачем розрахунок заборгованості по кредитному договору, складений представником позивача, не є належним та допустимим доказом, на підставі якого суд може встановити дійсні обставини справи. Розрахунок заборгованості це не що інше, як письмове пояснення позивача, приєднане до позовної заяви, яке не підтверджене жодним первинним документом. За доводами апелянта, допустимим доказом, який підтверджує факт надання банком та отримання кредиту відповідачем, є платіжна інструкція про переказ готівки. Ухвалюючи заочне рішення від 03.06.2024 року, суд першої інстанції, обґрунтовуючи судове рішення, послався тільки на документи, які надають право позивачу звертатись до суду, не як кредитор, а як фінансова установа, яка набула право грошової вимоги. Апелянт зазначає, що у матеріалах справи відсутні, і суд першої інстанції не досліджував документи, які б підтверджували, як факт перерахування коштів відповідачу, так і розмір наданого кредиту. Апелянт стверджує, що суд першої інстанції, переглядаючи заочне рішення від 03.06.2024 року, у порушення вимог ч.5 статті 263 ЦПК України, не з`ясовуючи доводи і не надаючи належну оцінку доказам, які були вказані відповідачем у заяві про перегляд заочного рішення, залишив заяву без задоволення. Апелянт вказує, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, зокрема, не прийнято до уваги, що до позовної заяви додано копії споживчих договорів, які не є оригіналами і не містять будь-яких підписів сторін. За доводами апелянта, подана позивачем позовна заява підписана представником ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” Костюшок П.М., який не надав жодного документу, який би надавав йому право підписувати та подавати позовні заяви до суду. 

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.   

Згідно із приписами ч.1, ч.2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За правилами статей: 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із ч.1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із прийняттям Закону України ”Про електронну комерцію” №675-VIII (далі - Закон №675-VIII) від 03.09.2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Положеннями статті 3 Закону №675-VIII  передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до статей: 11, 12 Закону №675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4  статті 11 Закону №675-VIII).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статті 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 статті 11 Закону №675-VIII).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону,  вважається  таким,  що  за  правовими  наслідками прирівнюється до  договору,  укладеного  у  письмовій  формі  (ч.12 статті 11 Закону № 675-VIII).

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін, електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України ”Про електронний цифровий підпис”, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини   підтверджуються   її   матеріалами,  що 20.06.2023 року ОСОБА_1 уклала із ТОВ ”МІЛОАН” договір про споживчий кредит №102065845, з додатками, який вчинено із використанням електронного підпису ОСОБА_1 (а.с.9-15). ТОВ ”МІЛОАН” свої зобов`язання перед відповідачем виконало, та надало відповідачу кредит в сумі 8 900 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на банківський рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується платіжним дорученням від 20.06.2023 року (а.с.116). Позивачем також надано копії картки обліку виконання договору та відомості про щоденні нарахування та погашення за договором (а.с.117,118-119), з яких вбачається часткове погашення суми боргу за договором про споживчий кредит №102065845.

21.06.2023 року відповідач уклала із ТОВ ”МІЛОАН” договір про споживчий кредит №8483837, із додатками, який вчинено з використанням електронного підпису ОСОБА_1 (а.с.22-28).

ТОВ ”МІЛОАН” свої зобов`язання перед відповідачем виконало, та надало їй кредит, в сумі 9 000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на банківський рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується платіжним дорученням від 21.06.2023 року (а.с.120). Позивачем також надано копії картки обліку виконання договору та відомості про щоденні нарахування та погашення за договором (а.с.121, 122-123), з яких вбачається часткове погашення суми боргу за договором про споживчий кредит №8483837.

15.07.2023 року відповідач уклала із ТОВ ”ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ”1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ” договір позики №76556847 (а.с.41-44), який вчинено із використанням електронного підпису ОСОБА_1 . 

В ході судового розгляду даної справи, відповідачем не надано належних та достатніх доказів, у розумінні приписів статей: 77, 80 ЦПК України, на спростування факту укладення нею вищевказаних кредитних договорів, та, відповідно, отримання кредитних коштів за даними договорами. 

Приймаючи до уваги вищенаведене, із врахуванням фактичних обставин справи, які є документально підтвердженими, та норм права, які регламентують спірні правовідносини, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем надано належні та допустимі докази укладення між ОСОБА_1 та ТОВ ”МІЛОАН” договорів про споживчий кредит №102065845 від 20.06.2023 року, №8483837 від 21.06.2023 року, а також укладення 15.07.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ ”ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ”1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ” договору позики №76556847, та отримання відповідачем кредитних коштів за вищевказаними договорами. Відповідних відомостей про визнання вказаних договорів недійсними чи неукладеними, матеріали справи в собі не містять.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що задовольняючи вимоги заявленого Товариством з обмеженою відповідальністю ”Фінансова компанія ”Європейська агенція з повернення боргів” до ОСОБА_1 позову, в частині стягнення заборгованості за договором позики №76556847 від 15.07.2023 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ ”ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ”1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ”, суд першої інстанції не звернув уваги на наступне.
  
Як вбачається із матеріалів справи, 14.06.2021 року між ТОВ ”ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ”1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ” та ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” було укладено договір факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року (а.с.45-46), за яким ТОВ ”ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ”1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ” відступає ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. 

28.07.2021 року між ТОВ ”ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ”1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ” та ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” було укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року (а.с.47), відповідно до п.1 якого, сторони погодили внести зміни до п.1.3 договору та викласти його в наступній редакції: ”1.3. Клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за Договором позики Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства”. Згідно п.2 вказаної додаткової угоди №2 від 28.07.2021 року : ’’… 2. Решта положень Договору залишаються без змін та діють в частині, що не суперечить даній Додатковій угоді.’’ 

21.12.2023 року між ТОВ ”ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ”1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ” та ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” було укладено додаткову угоду №14 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року (а.с.48), якою визначено, в тому числі, і загальну суму прав вимоги, що відступаються згідно реєстру боржників №13 від 21 грудня 2023 року. Згідно п.3 даної додаткової угоди №14 від 21.12.2023 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, визначено: ’’ …3. У випадках, не передбачених цією Додатковою угодою, Сторони керуються положеннями Договору’’.          

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що обсяг прав та обов`язків сторін по договору факторингу від 14.06.2021 року додатковими угодами №2 від 28.07.2021 року та №14 від 21.12.2023 року - не змінений, по своїй суті вони не є новим договором факторингу, і не свідчить жодним чином про перехід до ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” від первісного кредитора ТОВ ”ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ”1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ” права вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №76556847 від 15.07.2023 року.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року (а.с.51), ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики №76556847 від 15.07.2023 року в сумі 36 093 грн. 75 коп., з яких: 10 500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 593 грн. 75 коп. - сума заборгованості за відсотками. На підтвердження вказаного розміру заборгованості позивачем  надано розрахунок заборгованості за даним договором за період з 21.12.2023 року по 29.02.2024 року (а.с.51).

Разом із тим, апеляційний суд констатує, що на момент укладення договору факторингу від 14.06.2021 року №14/06/21 ще не виникло (не існувало) зобов`язання між первісним кредитором ТОВ ”ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ”1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ” та боржником ОСОБА_1 , не було укладено кредитного договору, тобто, у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ ”ФК ”ЄАПБ”, на підставі договору факторингу від 14.06.2021 року.

Відповідно до приписів статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, пунктом 1 ч.1 цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами ч.1 статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч.1 статті 519 ЦК України).

Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. 

Зокрема, у справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу (правова позиція, викладена Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017 року у справі №752/8842/14-ц).

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору.

Відповідно до статті 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно із положеннями статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Предметом відступлення може бути лише зобов`язальна вимога, яка є дійсною, належним чином індивідуалізованою та правомірною та доводить, що вказані ознаки предмета є сутнісними, а відсутність хоча б одного з них позбавляє певну вимогу можливості бути предметом відступлення.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що під існуючою грошовою вимогою слід розуміти грошову вимогу, строк платежу за якою на момент укладення договору фінансування під відступлення грошової вимоги уже настав. Майбутньою вимогою, як предмета відступлення, під яке надається фінансування, може бути грошова вимога, яка ґрунтується на договорі, вже укладеному до моменту відступлення, строк платежу за яким ще не настав.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.09.2022 року у справі №910/12525/20 вказала, що положення частини першої статті 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України, у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається.

Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі, й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 24.04.2018 року у справі №914/868/17, від 18.10.2018 року у справі №910/11965/16.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги фінансова компанія, як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року №352 ”Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231”, до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Згідно матеріалів справи, договір позики №76556847 між ТОВ ”ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ”1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ” та ОСОБА_1 укладено 15.07.2023 року, натомість, договір факторингу №14/06/21, за яким ТОВ ”ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ”1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ” відступило право вимоги ТОВ ”ФК ”ЄАПБ”, був укладений 14.06.2021 року, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником ОСОБА_1 , та у первісного кредитора не виникло право вимоги за неіснуючим зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” на підставі договору факторингу від 14.06.2021 року.

При цьому, як зазначено вище, обсяг прав та обов`язків сторін по договору факторингу від 14.06.2021 року додатковими угодами №2 від 28.07.2021 року та №14 від 21.12.2023 року - не змінений, по своїй суті вони не є новим договором факторингу, і не свідчать жодним чином про перехід до ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” від первісного кредитора ТОВ ”ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ”1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ” права вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 76556847 від 15.07.2023 року. У зв`язку із наведеним, виникають правові наслідки передання недійсної вимоги між новим кредитором і боржником.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку  про відсутність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за договором позики №76556847 від 15.07.2023 року в розмірі 36 093 грн. 75 коп., з яких: 10 500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 593 грн. 75 коп. - сума заборгованості за відсотками. За даних обставин, у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю ”Фінансова компанія ”Європейська агенція з повернення боргів” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №76556847 від 15.07.2023 року в розмірі 36 093 грн. 75 коп.,  з  яких: 10 500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 593 грн. 75 коп. - сума заборгованості за відсотками., необхідно відмовити.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного заочного рішення суду першої інстанції від 03.06.2024 року, в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором №102065845 в розмірі 27 127 грн. 20 коп., з яких: 8 010 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 227 грн. 20 коп. - сума заборгованості за відсотками; 890 грн. - заборгованість за комісією; та за кредитним договором №8483837 в розмірі 28 287 грн. 00 коп., з яких: 7 200 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 187 грн. - сума заборгованості за відсотками; 900 грн. - заборгованість за комісією, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Приписами ч.1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч.1, ч.6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини   підтверджуються   її   матеріалами,  що 20.06.2023 року ОСОБА_1 уклала із ТОВ ”МІЛОАН” договір про споживчий кредит №102065845, з додатками, який вчинено із використанням електронного підпису ОСОБА_1 (а.с.9-15). ТОВ ”МІЛОАН” свої зобов`язання перед відповідачем виконало, та надало відповідачу кредит в сумі 8 900 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на банківський рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується платіжним дорученням від 20.06.2023 року (а.с.116). Позивачем також надано копії картки обліку виконання договору та відомості про щоденні нарахування та погашення за договором (а.с.117,118-119), з яких вбачається часткове погашення суми боргу за договором про споживчий кредит №102065845.

В подальшому, 28.09.2023 року між ТОВ ”МІЛОАН” та ТОВ ”ФК ”ЄАПБ”  було укладено договір факторингу №28092023 (а.с.17-19, 20), за яким ТОВ ”МІЛОАН” відступає ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №28092023 від 28.09.2023 року (а.с.21), ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №102065845 від 20.06.2023 року в сумі 27 127 грн. 20 коп., з яких: 8 010 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 227 грн. 20 коп. - сума заборгованості за відсотками; 890 грн. - заборгованість за комісією. Вказаний розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за даним договором за період з 28.09.2023 року по 29.02.2024 року (а.с.16).

21.06.2023 року відповідач уклала із ТОВ ”МІЛОАН” договір про споживчий кредит №8483837, із додатками, який вчинено з використанням електронного підпису ОСОБА_1 (а.с.22-28). ТОВ ”МІЛОАН” свої зобов`язання  перед  відповідачем  виконало,  та  надало  їй  кредит, в сумі 9 000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на банківський рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується платіжним дорученням від 21.06.2023 року (а.с.120). Позивачем також надано копії картки обліку виконання договору та відомості про щоденні нарахування та погашення за договором (а.с.121, 122-123), з яких вбачається часткове погашення суми боргу за договором про споживчий кредит №8483837.

27.10.2023 року між ТОВ ”МІЛОАН” та ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” укладено договір факторингу №27102023/1 (а.с.30-33), за яким ТОВ ”МІЛОАН” відступає ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №27102023/1 від 27.10.2023 року (а.с.34), ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №8483837 від 21.06.2023 року в сумі 28 287 грн. 00  коп., з яких: 7 200 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 187 грн. - сума заборгованості за відсотками; 900 грн. - заборгованість за комісією. Вказаний розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за даним договором за період з 27.10.2023 року по 29.02.2024 року (а.с.29).

У контексті приписів норм права, які регулюють спірні правовідносини, в тому числі, положень статей: 526, 527, 1054, 1077, 1079, 1082 ЦК України, Закону України ”Про електронну комерцію”, Закону України ”Про електронний цифровий підпис” (в редакції, чинній на час укладення договору позики), та фактичних, документально підтверджених обставин справи, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що набуття позивачем права вимоги до відповідача за вказаними вище договорами про кредит, належним чином підтверджується копіями вищезазначених: договору факторингу №28092023 від 28.09.2023 року (а.с. 17-19, 20), витягу з реєстру боржників до договору факторингу №28092023 від 28.09.2023 року (а.с.21), договору факторингу №27102023/1 від 27.10.2023 року (а.с.30-33), витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу №27102023/1 від 27.10.2023 року (а.с.34). При цьому, необхідно зазначити, що стороною відповідача в ході судового розгляду даної справи не надано належних та достатніх доказів, у розумінні приписів статей: 77, 80 ЦПК України, на спростування вищевказаних встановлених судом обставин, які є документально підтвердженими. 

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків оскаржуваного заочного рішення суду першої інстанції від 03.06.2024 року про задоволення вимог заявленого ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” до ОСОБА_1 позову, в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором №102065845 в розмірі 27 127 грн. 20 коп., з яких: 8 010 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 227 грн. 20 коп. - сума заборгованості за відсотками; 890 грн. - заборгованість за комісією; за кредитним договором №8483837  в  розмірі 28 287 грн. 00 коп., з яких: 7  200  грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 187 грн. - сума заборгованості за відсотками; 900 грн. - заборгованість за комісією, оскільки дані висновки суду узгоджуються із фактичними обставинами справи, які є документально підтвердженими, та нормами права, які регламентують спірні правовідносини.     

При цьому, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги відносно того, що подана позивачем заява підписана представником ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” Костюшком П.М., який не надав відповідного документу, який би надавав йому право підписувати та подавати позовні заяви до суду, оскільки повноваження представника позивача ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” Костюшка П.М. на представництво інтересів товариства, в тому числі, і право підписувати та подавати від імені ТОВ ”ФК ”ЄАПБ” позовні заяви до суду, належним чином підтверджується копією довіреності від 07.12.2023 року (а.с.65), яка видана позивачем у відповідності до приписів статті 62 ЦПК України, та строк дії якої було встановлено по 31.12.2024 року, і вказану довіреність не було скасовано раніше, відповідно до норм статті 249 ЦК України.  

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 , необхідно задовольнити частково. При цьому, заочне рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 03.06.2024 року, необхідно змінити, виклавши перший, другий абзаци  його резолютивної частини у наступній редакції:
”Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ”Фінансова компанія ”Європейська агенція з повернення боргів” до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ”Фінансова компанія ”Європейська агенція з повернення боргів” суму заборгованості: - за кредитним договором №10206545 в сумі 27 127 (двадцять сім тисяч сто двадцять сім) грн. 20 коп., з яких: 8 010 (вісім тисяч десять) грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 227 (вісімнадцять тисяч двісті двадцять сім) грн. 20 коп. - сума заборгованості за відсотками; 890 (вісімсот дев`яносто) грн. - заборгованість  за  комісією; - за кредитним договором №8483837 в сумі 28 287 (двадцять вісім тисяч двісті вісімдесят сім) грн., з яких: 7 200 (сім  тисяч  двісті)  грн.  -  сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 187 (двадцять тисяч сто вісімдесят сім) грн. - сума заборгованості за відсотками; 900 (дев`ятсот) грн. - заборгованість за комісією. У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю ”Фінансова компанія ”Європейська агенція з повернення боргів” до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ”Фінансова компанія ”Європейська агенція з повернення боргів” 1 834 (одна тисяча вісімсот тридцять чотири) грн. 97 коп., в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.” 

Приймаючи до уваги, що апеляційний суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог поданої апеляційної скарги, і відповідно, про необхідність зміни заочного рішення суду першої інстанції від 03.06.2024 року, то згідно приписів ч.13 статті 141 ЦПК України, апеляційний суд також вважає за необхідне змінити розподіл судових витрат між сторонами. Розрахунок суми стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ”Фінансова компанія ”Європейська агенція з повернення боргів” 1 834 (одна тисяча вісімсот тридцять чотири) грн. 97 коп., в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви, наступний: 3 028 грн. (сума сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви (а.с.1)) х 60,6 % (задоволено судом вимоги заявленого позову) = 1 834 грн. 97 коп. 

На підставі положень статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, враховуючи часткове задоволення апеляційним судом вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 , а саме, на 39,4%, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ”Фінансова компанія ”Європейська агенція з повернення боргів” на користь ОСОБА_1 1 431 (одна тисяча чотириста тридцять одна) грн. 64 коп., в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених (а.с.227) понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями: 141, 367, 368, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                      П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 03 червня 2024 року - змінити, виклавши перший, другий абзаци  його резолютивної частини у наступній редакції:

”Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ”Фінансова компанія ”Європейська агенція з повернення боргів” до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ”Фінансова компанія ”Європейська агенція з повернення боргів” суму заборгованості: - за кредитним договором №10206545 в сумі 27 127 (двадцять сім тисяч сто двадцять сім) грн. 20 коп., з яких: 8 010 (вісім тисяч десять) грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 227 (вісімнадцять тисяч двісті двадцять сім) грн. 20 коп. - сума заборгованості за відсотками; 890 (вісімсот дев`яносто) грн. - заборгованість  за  комісією; - за кредитним договором №8483837 в сумі 28 287 (двадцять вісім тисяч двісті вісімдесят сім) грн., з яких: 7 200 (сім  тисяч  двісті)  грн.  -  сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 187 (двадцять тисяч сто вісімдесят сім) грн. - сума заборгованості за відсотками; 900 (дев`ятсот) грн. - заборгованість за комісією. У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю ”Фінансова компанія ”Європейська агенція з повернення боргів” до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ”Фінансова компанія ”Європейська агенція з повернення боргів” 1 834 (одна тисяча вісімсот тридцять чотири) грн. 97 коп., в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.” 

Стягнути  з  Товариства з обмеженою відповідальністю ”Фінансова компанія ”Європейська агенція з повернення боргів” на користь ОСОБА_2 1 431 (одна тисяча чотириста тридцять одна) грн. 64 коп., в  рахунок  відшкодування  судових  витрат  по  сплаті  судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий:                                           Судді: