П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 р.	м. Одеса	Справа № 400/863/24	

Головуючий в 1 інстанції: Ярощук В.Г.
Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Миколаїв
Повний текст судового рішення складений 05.04.2024

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

30.01.2024 Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулося до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 90751,88грн.
Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відповідача податкової заборгованості з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2021-2022р.р., яка виникла за рахунок не сплати узгоджених грошових зобов`язань.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 позов задоволений, оскільки грошове зобов`язання набуло статусу податкового боргу та не сплачене відповідачем добровільно в установленому законом порядку.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
Апелянт посилається на недоведення позивачем правомірності податкових повідомлень-рішень, які стали підставою для виникнення податкового боргу, а тому й відсутності порушення відповідачем вимог податкового законодавства. 
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДПС у Миколаївській області винесені податкові повідомлення-рішення: від 05.04.2023 №0022114-1306-1429 щодо збільшення грошового зобов`язання ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2021р. на суму 50070грн.; від 28.03.2023 №0005144-1306-1429 щодо збільшення грошового зобов`язання ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2022р. на суму 40681,88грн.
Вищезазначені податкові повідомлення-рішення отримані відповідачем 15.04.2023. /а.с.9/
13.07.2023 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області направлено відповідачу податкову вимогу №0005144-1306-1429 про сплату податкового боргу станом на 12.07.2023 в сумі 90751,88грн. Вищезазначена податкова вимога отримана відповідачем 16.08.2023. /а.с.11-12/
Разом з тим, на час розгляду справи судом першої інстанції, матеріали справи не містили відомостей оскарження в передбаченому законом порядку податкових повідомлень-рішень від 05.04.2023 №0022114-1306-1429, від 28.03.2023 №0005144-1306-1429.
Згідно розрахунку податкової заборгованості, ОСОБА_1  має заборгованість з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2021-2022р.р. у розмірі 90751,88грн. /а.с.6/
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не сплати податкового боргу, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог виходячи з наступного.
Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Пунктом 15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Як визначено пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
У відповідності з п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до п.57.3. ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп.54.3.1 - 54.3.6 п.54.3 ст.54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
Отже, факт узгодження грошового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.
Так, податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДПС у Миколаївській області від 28.03.2023 №0005144-1306-1429 збільшено грошове зобов`язання ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2022р. на суму 40681,88грн.; від 05.04.2023 №0022114-1306-1429 збільшено грошове зобов`язання ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2021р. на суму 50070грн.
Вищезазначені податкові повідомлення-рішення отримані відповідачем 15.04.2023 та не оскаржувалися, а тому відповідні податкові зобов`язання є узгодженими. /а.с.9/
Відповідно до п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно розрахунку податкової заборгованості станом на 19.12.2023, ОСОБА_1  має заборгованість податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2021-2022р.р. у розмірі 90751,88грн. /а.с.6/
Згідно пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень (п.41.4 ст.41 ПК України).
Пунктом 95.2. ст.95 ПК України визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до вимог абз.1 п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п.95.4 ст.95 ПК України).
З урахуванням наявності у відповідача, на момент вирішення справи судом першої інстанції узгодженого податкового заборгованості, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову.
При цьому, не заслуговують на увагу відомості Головного управління ДПС у Миколаївській області станом на 16.08.2024 про відсутність у позивача заборгованості зі сплати податків, зборів та інших платежів з підстав повного погашення, оскільки питання сплати позивачем грошового зобов`язання з урахуванням зміни розміру суми податку за новим податковим повідомленням-рішенням від 25.06.2024 №0681464-2407-1404-UA48060090000097375 фактично вирішувалося на виконання рішення суду про стягнення податкового боргу у даній справі, та дійсній зміні, на даний час, даних щодо наявності чи відсутності заборгованості розміру податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки. 
З огляду на викладене, оскільки суд першої інстанції повно з`ясував обставини, що мають значення для справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального права, тому в порядку ст.316 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2024 року залишити без змін.
Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .
Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач 		А.В. Крусян	
Судді	  	О.В. Єщенко    О.В. Яковлєв