Справа № 127/34516/24
Провадження № 22-ц/801/370/2025
Категорія: 8
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Матківська М. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року	Справа № 127/34516/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі:
Головуючого: Матківської М. В.
Суддів: Сопруна В. В., Стадника І. М.
Секретар: Пантелеймонова А. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2024 року за заявою Першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , про повернення земельної ділянки,
Ухвалу постановила суддя Романюк Л. Ф.
Ухвалу постановлено о 12:08 в м. Вінниця 
Дата складення повний тексту ухвали – невідома,

встановив:

18 жовтня 2024 року Перший заступник керівника Вінницької обласної прокуратури звернувся в суд з позовом в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , про повернення земельної ділянки, у якому просив усунути перешкоди Вінницькій міській територіальній громаді у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером 05101100000:02:103:0032, шляхом: скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 на цю земельну ділянку площею 0,1 га із одночасним припиненням права власності ОСОБА_1 на цю земельну ділянку; зобов`язання ОСОБА_1 повернути Вінницькій міській територіальній громаді в особі Вінницької міської ради земельну ділянку площею 0,1 га.
20 грудня 2024 року від Першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури надійшла до суду заява про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер 0510100000:02:103:0032, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити відповідачу ОСОБА_1 вчиняти дії, спрямовані на відчуження, поділ чи об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером 0510100000:02:103:0032 площею 0,1 га, по АДРЕСА_1 ; заборонити органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером 0510100000:02:103:0032 площею 0,1 га, розташованої по АДРЕСА_1 ; заборонити державним кадастровим реєстраторам вчиняти дії, спрямовані на внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо поділу чи об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером 0510100000:02:103:0032 площею 0,1 га, розташованої по АДРЕСА_1 .
Свою заяву обґрунтував тим, що він в інтересах Вінницької міської ради звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про повернення незаконно вибулої земельної ділянки площею 0,1 га, з кадастровим номером 0510100000:02:103:0032 водного фонду, з комунальної власності, власником якої на даний час є відповідач ОСОБА_1 . На даний час на інтернет порталі DIM/Ria опубліковано оголошення із назвою «Продаж земельної ділянки під житлову забудову по АДРЕСА_2 , за 70 тис. доларів США». До цього оголошення прикріплено 11 фотознімків, а саме: 1) скріншот з сайту map.land.gov.ua про ділянку приватної форми власності з кадастровим номером 0510100000:02:103:0032 площею 0,1 га, цільове призначення – 07.03 для індивідуального дачного будівництва; 2) знімки з Google maps про розташування земельної ділянки; 3) фото земельної ділянки, на яких спостерігаються насипи будівельних матеріалів і відбитки протекторів шин від руху транспортних засобів.
Такі обставини вказують на те, що відповідач ОСОБА_1 , як власник земельної ділянки, намагається відчужити спірну земельну ділянку на інтернет порталі Dim.Ria за 70 тис. доларів США. Також зазначив, що відповідач, як власник земельної ділянки, може її об`єднати, здійснити поділ тощо. 
Подальше відчуження земель або ж їх об`єднання чи роз`єднання призведе до неможливості їх повернення у власність держави за рішенням суду по даному позову, ускладнить ї навіть унеможливить ефективний захист інтересів держави. У цьому випадку існує така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття такого заходу, як арешт майна, яке є предметом спору та заборона вчиняти дії щодо цього майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
У зв`язку з цим виникла необхідність в забезпеченні позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером 0510100000:02:103:0032 площею 0,1 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 та заборонити вчиняти певні дії.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2024 року заяву задоволено.
- накладено арешт на земельну ділянку кадастровим номером 0510100000:02:103:0032 площею 0,1 га, що розташована по АДРЕСА_1 ;
- заборонено відповідачу ОСОБА_1 вчиняти дії, спрямовані на відчуження, поділ чи об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером 0510100000:02:103:0032 площею 0,1 га, що розташована по АДРЕСА_1 ; 
- заборонено органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером 0510100000:02:103:0032 площею 0,1 га, що розташована по АДРЕСА_1 ; 
- заборонено державним кадастровим реєстраторам вчиняти дії, спрямовані на внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо поділу чи об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером 0510100000:02:103:0032 площею 0,1 га, що розташована по АДРЕСА_1 .
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та скасувати заходи забезпечення позову, накладені цією ухвалою суду і стягнути з Вінницької обласної прокуратури на його користь судові витрати сплачені ним за подачу апеляційної скарги.
Зазначив, що викладені в оскаржуваній ним ухвалі суду твердження не відповідають дійсності.
Так, дійсно до пред`явлення позову дана земельна ділянка перебувала у продажу на сайті DIM/Ria досить тривалий час. Після початку розгляду справи по суті ним, власником земельної ділянки, дане оголошення було видалено та неодноразово при дзвінках ріелтор щодо продажу земельної ділянки зазначав, що дана земельна ділянка не продається у зв`язку із наявністю судової справи. Це підтверджується скрін-шотами з оголошення, долученими ним до апеляційної скарги. Зокрема, у період з 05 грудня 2024 року по 27 грудня 2024 року статистика перегляду оголошення з сайту DIM.Ria надає інформацію про нульовий перегляд оголошення, що оголошення видалене, а тому твердження у заяві прокурора про забезпечення позову не відповідає дійсності, що станом на 23 грудня 2024 року ним здійснювалися дії щодо відчуження даної земельної ділянки. Отже, судом прийнято рішення на підставі не достовірних доказів. Сайт DIM.Ria надає інформацію, що оголошення видалено.
Перший заступник керівника Вінницької обласної прокуратури надіслав відзив на апеляційну скаргу, де просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги на ухвалу суду від 23 грудня 2024 року, яка, на його думку, ґрунтується на засадах верховенства права, є законною і обґрунтованою, а доводи відповідача є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. Дійсно, опубліковане 28 листопада 2024 року ОСОБА_1 на інтернет порталі DIV.Ria оголошення «Продаж земельної ділянки під житлову забудову по АДРЕСА_2 , за 70 тис. доларів США», видалене. Однак, станом на 09 січня 2025 року на інтернет порталі DIM.Ria залишається опублікованим оголошення «Продаж земельної ділянки під житлову забудову на вул. Джерельна, площа 10 соток». Опрацюванням схематичного місця розташування земельної ділянки площею 0,1 га, яка продається на інтернет порталі DIM.Ria, та схематичного місця розташування земельної ділянки з кадастровим номером 0510100000:02:103:0032, з відкритих даних земельного кадастру України встановлено, що це одна і та ж сама земельна ділянка. Із таких обставин слідує, що, видаливши одне оголошення ОСОБА_1 залишив інше, де світлини з кадастровим номером спірної ділянки не прикріплено, як у видаленому оголошенні. Таким чином ОСОБА_1 , як власник земельної ділянки, намагався і продовжує станом на 09 січня 2025 року відчужувати земельну ділянку на інтернет порталі DIM.Ria, вводячи в оману суд.
Інші учасники справи у встановлений судом строк відзив на апеляційну скаргу не надали.
У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.
Прокурор Вінницької обласної прокуратури Моніч Л. В. заперечила проти задоволення апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
Представник позивача Вінницької міської ради, треті особи: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися.
Згідно положень статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Неявка у судове засідання представника позивача та третіх осіб не перешкоджає розгляду справи, з урахуванням належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 та прокурора, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що предметом позову є повернення незаконно вибулої земельної ділянки водного фонду з комунальної власності. Власником цієї земельної ділянки є ОСОБА_1 . 
На інтернет порталі DIM/Ria опубліковано оголошення «Продаж земельної ділянки під житлову забудову по АДРЕСА_3 ». До цього оголошення прикріплено 11 фотознімків, а саме: 1) скріншот з сайту map.land.gov.ua про ділянку приватної форми власності з кадастровим номером 0510100000:02:103:0032 площею 0,1 га, цільове призначення – 07.03 для індивідуального дачного будівництва; 2) знімки з Google maps про розташування земельної ділянки; 3) фото земельної ділянки, на яких спостерігаються насипи будівельних матеріалів і відбитки протекторів шин від руху транспортних засобів.
Такі обставини вказують на те, що ОСОБА_1 , як власник земельної ділянки, намагається її відчужити на інтернет порталі DIM/Ria за 70 тис. доларів США», а також може її об`єднати, здійснити поділ тощо.
Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що між сторонами дійсно існує спір і предметом даного спору є земельна ділянка площею 0,10 га з кадастровим номером 0510100000:02:103:0032, цільове призначення – 07.03 для індивідуального дачного будівництва, яка на праві приватної власності належить відповідачу у справі ОСОБА_1 . На переконання суду існує реальний ризик подальшого відчуження спірної земельної ділянки на користь третіх осіб, що значно може ускладнити розгляд справи, затягне її розгляд, тому невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заява обґрунтована та підтверджена належними доказами, які дають підстави вважати, що в подальшому можуть виникнути обставини утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову, якщо позов не буде забезпечений, а спірні земельні ділянки в ході розгляду справи відчужені.
Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1).
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін і інших учасників судового процесу.
Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.
При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».
Згідно роз`яснень у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Як встановлено судом земельна ділянка площею 0,10 га кадастровим номером 0510100000:02:103:0032, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності відповідачу у справі ОСОБА_1 (том 1 а. с. 43-45).
Звернувшись до суду із заявою про забезпечення позову, Перший заступник керівника Вінницької обласної прокуратури зазначив про необхідність забезпечення позову, оскільки на інтернет порталі DIM/Ria опубліковано оголошення із назвою «Продаж земельної ділянки під житлову забудову по вул. Джерельній, площею 10 соток, мікрорайон Барське шосе, за 70 тис. доларів США», із прикріпленими до цього оголошення 11 фотознімками, що вказують на намір відповідача ОСОБА_1 , як власника земельної ділянки, відчужити цю земельну ділянку. Також відповідач, як власник земельної ділянки, може її об`єднати, здійснити поділ тощо. 
Встановивши, що між сторонами у справі дійсно існує спір щодо земельної ділянки, а невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку і встановлення заборони по вчиненню певних дій, є ефективним захистом прав сторони у справі. 
Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують та полягають у фактичній незгоді з прийнятим процесуальним рішенням. І твердження відповідача про видалення оголошення щодо продажу земельної ділянки станом на 23 грудня 2024 року, є здійснення ним таких дій у минулому часі, однак, в любий момент: у теперішньому чи у майбутньому часі відповідач не буде позбавлений права на подання такого ж оголошення, або ж на вчинення дій щодо об`єднання земельної ділянки, її поділу тощо, з метою утруднити виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.
Арешт земельної ділянки та заборона вчиняти дії щодо відчуження, поділу, об`єднання земельної ділянки. ніяким чином не впливає на право користування земельною ділянкою відповідачем ОСОБА_1 , а отже права його не порушені.
Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливими виконання рішення суду, тому забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку та забороною вчиняти певні дії щодо відчуження, поділу і об`єднання тощо земельної ділянки, є ефективним захистом прав сторони у справі. Цей спосіб забезпечення позову є співмірним, оскільки забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку і забороною вчинення певних дій, у тому числі, заборона вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо земельної ділянки, не позбавляє власника права володіння нею, а також ніяким чином не впливає на його користування (орати, сіяти, обробляти, збирати урожай тощо) земельною ділянкою. При цьому враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності, наслідки арешту майна, правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри в порушеннях та діях, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
За наведених обставин апеляційний суд вважає, що ухвала суду є законною і обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм процесуального права, в зв`язку з чим не підлягає до скасування, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки наведені в ній доводи правильність висновків суду не спростовують.
На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд 
постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий	М. В. Матківська  	
Судді	В. В. Сопрун  	
  	І. М. Стадник 	

Повний текст судового рішення складено 29 січня 2025 року