ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/239/25	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №235/3635/23 Категорія: 310020000 	Стеценко О. С. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       21 січня 2025 року                                                        м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:
суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Василенко Л.І., Сіренко Ю.В.	
секретар  	Любченко Т.М.	

       розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.11.2024 (повний текст складено 25.11.2024, суддя в суді першої інстанції Стеценко О.С.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

у грудні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06.05.2011 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1/6 частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06.05.2011 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 частини його доходів. 
17.05.2013 позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 . Від вказаного шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05.12.2013 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/6 частини його доходів. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 17.10.2023 шлюб між позивачем та ОСОБА_5 розірвано. 
Позивач зазначає, що у нього з дня прийняття рішення суду про стягнення аліментів на утримання дочки Ізабелли змінився стан здоров`я, згідно довідки МСЕК №783002 йому встановлено 3 групу інвалідності за загальним захворюванням, встановлено діагноз «Гіпертонічна хвороба ІІ ступеня тощо», він потребує постійного лікування. У зв`язку із наявністю зазначеного захворювання позивач 23.12.2022 звільнений з роботи за станом здоров`я та з того часу не працює. 
Вважає, що вказані обставини свідчать про погіршення його матеріального становища та стану здоров`я, що є підставою для перегляду розміру сплачуваних аліментів.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.11.2024 у задоволенні позову відмовлено.Рішення суду мотивоване тим, що  належними та допустимими доказами позивач не підтвердив погіршення стану його здоров`я, що негативно вплинуло на його обов`язок сплачувати аліменти у стягнутому розмірі, та погіршення майнового стану, а зміна сімейного стану - народження дітей від іншого шлюбу та їх утримання, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач 17.12.2024 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та прийняти рішення, яким задовольнити його вимоги у повному обсязі. Вказує, що на момент призначення аліментів відповідачці у 2011 році він був працездатним та здоровим, мав постійне місце роботи та отримував високу заробітну плату, не мав інших дітей. Зараз позивач є пенсіонером по інвалідності та отримує пенсію, яка в декілька раз менша, ніж його дохід на час призначення аліментів відповідачці. На утримання другої дитини позивач сплачує 1/6 частку своїх доходів, тому зменшення аліментів до 1/6 на утримання дитини відповідачки не порушить принципу пропорційності та рівності щодо утримання дітей. Також зауважує, що кожен із батьків має обов`язок щодо утримання дітей, тому відповідач, яка знаходиться у працездатному віці, також приймає участь забезпеченні дитини.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
При розгляді справи встановлено, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06.05.2011 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
17.05.2013 ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №104.
Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 17.10.2023 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано.
Позивач є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №237.
Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05.12.2013 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився стан здоров`я і матеріальний стан.
З доданої до позову виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1901/189 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 04.05.2023 по 12.05.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у кардіологічному відділенні КНП «Покровська клінічна ЛІЛ» з діагнозом «Атеросклеротичний кардіосклероз».
З виписки із медичної карти стаціонарного хворого №5387-542 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 01.12.2023 по 11.12.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у кардіологічному відділенні КНП «Покровська клінічна ЛІЛ» з діагнозом «Атеросклеротичний кардіосклероз».
Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №783002 ОСОБА_3 встановлено третю групу інвалідності за загальним захворюванням до 01 січня 2024 року.
На підтвердження зміни матеріального стану позивач надав аркуш копії трудової книжки НОМЕР_1 , з якої вбачається, що 23.12.2022 позивача звільнено у зв`язку з виявленням невідповідності займаній посаді за станом 
Позивач у цій справі порушує перед судом питання про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду від 06.05.2011 у розмірі  1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку зі стягненням з нього аліментів на утримання іншої дитини, погіршення стану здоров`я, звільнення з роботи, що в значній мірі впливає на його матеріальне становище та унеможливлює сплату аліментів у попередньому розмірі.
Указане питання має наступну правову регламентацію.
Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Таким чином платник аліментів вправі звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру у випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, змінився сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення їх розміру. 
Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. 
Відповідно до статті 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до положень статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; частини 3 статті 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Отже сплата аліментів, як спосіб участі батьків в утриманні дитини, має на меті забезпечити її існування та розвиток. Таким чином при вирішенні питань щодо стягненні аліментів враховуються, в тому числі, і інтереси дитини.
Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
       Враховуючи надані позивачем докази, апеляційний суд вважає, що він довів, що з моменту прийняття судового рішення про стягнення аліментів на його першу дитину змінилося його сімейне становище, адже в нього народилася ще одна дитина, на утримання якої судом також стягнуто аліменти. При цьому зазначені обставини виникли вже після ухвалення судового рішення, яким визначено розмір аліментів на утримання першої дитини позивача.
       Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 565/2071/19 вказано, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Адже позивач повинен належними та допустимими доказами підтвердити погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. 
Відтак саме по собі стягнення аліментів на іншу дитину позивача не є підставою для зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання першої дитини. 
Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів погіршення майнового стану позивача, зокрема, останнім не було надано районному суду доказів щодо зміни розміру його доходів в бік погіршення, оскільки, як зазначено в рішенні суду першої інстанції і з чим погоджується апеляційний суд, позивач може мати інші види доходу, окрім заробітної плати (пенсія, допомога по безробіттю, соціальні виплати тощо).
Таким чином, позивачем не доведено, що він не має можливості сплачувати аліменти, визначені рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06.05.2011 у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки ОСОБА_4 .
       Додані до апеляційної скарги відомості з Пенсійного фонду України (довідка про доходи), індивідуальні відомості про застраховану особу та копія трудової книжки апеляційним судом до уваги не беруться виходячи з наступного.
Відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Зазначені докази не подавалися позивачем до суду першої інстанції та їй не надавалась оцінка при вирішенні спору у справі.
У даному випадку позивачем не обґрунтовано жодних причини неподання ним відповідних доказів до суду першої інстанції, отже за положеннями частини третьої статті 367 ЦПК України апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості провести дослідження доказів, які долучаються до апеляційної скарги та які необґрунтовано не надавались суду першої інстанції, як у цій справі.
Відтак висновки районного суду відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.
Доводи позивача стосуються з`ясування обставин, вже встановлених судом першої інстанції, та переоцінки вже оцінених ним доказів у справі, тому не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції.     
Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.11.2024 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, що подала апеляційну скаргу.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу – залишити без задоволення.
       Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.11.2024 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів – залишити без змін.
Судові витрати у виді судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за особою, що подала апеляційну скаргу.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повний текст постанови складено 22.01.2025.

Суддя-доповідач                 

Судді