ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 січня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 175/9349/24	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Баранник Н.П.,        
розглянувши в порядку письмового провадження  в місті Дніпрі  апеляційну скаргу ОСОБА_1   
на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області   від 18.10.2024 року, (суддя суду першої інстанції Ребров С.О.), прийняту у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі,  в адміністративній справі №175/9349/24  за позовом ОСОБА_1   до   ІНФОРМАЦІЯ_1  про визнання протиправною та скасування постанову у справі про адміністративне правопорушення,  
УСТАНОВИВ:
          Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області ухвалою від 18.10.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 повернув позивачу у зв`язку з повторною неявкою до суду.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм процесуального права просить ухвалу суду скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що представником позивача у зв`язку з віддаленістю його місця знаходження від місця розгляду справи подано до суду клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. Однак, суд жодного разу не провів судове засідання в режимі відеоконференції, при цьому повернув позов вказавши на повторну поспіль неявку позивача до суду без поважних підстав.
          Відповідач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів скарги просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а  апеляційну скаргу - без задоволення.  
          Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.06.2024 до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до    ІНФОРМАЦІЯ_1  про визнання протиправною та скасування постанову у справі про адміністративне правопорушення.
           21.06.2024 Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області відкрив провадження у справі, підготовче засідання призначив на 09.09.2024 о 09:30 годині.
          Доказів повідомлення позивача про час та місце розгляду справи матеріали справи не містять.
           09.09.2024 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.
          Ухвали, прийнятої за результатами розгляду клопотання від 09.09.2024, матеріали справи не містять.
          Відповідно до довідки про доставку повідомлення  у додаток «Viber» «Судова повістка про виклик до суду» на 13.09.2024 о 12:30 годині по справі №175/9345/24 від 09.09.2024 сформоване одержувачу 09.09.2024 о 09:59:48 ОСОБА_2 на номер телефону НОМЕР_1 . 
          Відповідно до довідки про доставку повідомлення  у додаток «Viber» «Судова повістка про виклик до суду» на 18.10.2024  о 11:30 годині по справі №175/9345/24 від 27.09.2024 сформована одержувачу 27.09.2024 о 10:43:22 ОСОБА_2 на номер телефону НОМЕР_1 . 
          Повертаючи адміністративний позов позивачеві суд першої інстанції послався на приписи ст. 205 КАС України. Суд вказав, що неявка позивача перешкоджає розгляду справи, оскільки суду не надано завірених належним чином доказів у справі, також суд вважав з необхідне заслухати особисті пояснення позивача, заяви про розгляд справи за відсутності позивача до суду не надходило. 
          Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
          Відповідно до ч. 5 ст. 205 КАС України, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.
До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.
          Наведена норма кореспондується із закріпленим у пункті 4 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України правилом, за яким позов залишається судом без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.
Тобто, обов`язковою умовою для застосування такої підстави залишення адміністративного позову без розгляду є саме повторна неявка позивача в судове засідання, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, а ткож неможливість розгляду справи без участі позивача. Зазначені наслідки настають, якщо позивач не з`явився вдруге (тобто повторно) без поважних причин і від нього не надійшла заява про розгляд справи без його участі.
Під повторністю неприбуття в судове засідання позивача необхідно розуміти неприбуття в судове засідання позивача чи його представника двічі чи більше разів. Поважність причин неприбуття оцінюється судом у кожному конкретному випадку окремо з метою визначення правових наслідків такого неприбуття. Так, поважними причинами можуть бути визнані захворювання, що перешкоджає прибуттю до суду, відрядження, несвоєчасне отримання повістки тощо за умови надання належних доказів в підтвердження наведених обставин.
          Колегія суддів констатує, що позивач та його представник дійсно, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, повторно 13.09.2024 та 18.10.2024 не прибути до судового засідання.
          Натомість, суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріали справи містять клопотання представника позивача про розгляд справи в режимі відеоконференції від 09.09.2024.
          Вказане клопотання не було розглянуто судом по суті вимог, фактично залишилось проігнорованим.
          Водночас, відповідно до ч. 1, 4 ст. 195 КАС України, Учасник справи, його представник має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду за умови наявності в суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи, його представник бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України   "Про електронні документи та електронний документообіг"   та   "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
          Суд зазначає, що подавши заяву про розгляд справи в режимі відеоконференцій, та не отримавши відмову в її задоволенні, представник позивача обґрунтовано розраховував на можливість брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, натомість суд, проігнорувавши заяву позивача подану в порядку ст. 195 КАС України, адміністративний позов залишив без розгляду у зв`язку з неявкою позивача до суду.
          Вказане свідчить про передчасність висновків суду про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі ч. 5 ст. 205 КАС України. 
          Крім того, суд апеляційної інстанцї зазначає, що аналіз ч. 5 ст. 205 КС України дає можливість дійти висновку, що суд може залишити позовну заяву без розгляду у разі, якщо неявка позивача у судове засідання перешкоджає розгляду справи.
          Суд першої інстанції вказав, що неможливість розгляду справи без участі позивача полягає у тому, що до суду не надані завірені належним чином копії доказів, а також суд вважав за необхідне отримати особисті пояснення позивача.
          Натомість, як видно з матеріалів справи, позивачем на виконання ст. 79 КАС України надані наявні у нього докази, які засвідчені представником позивача.
          Будь-яких інших доказів суд першої інстанції не витребував, відтак посилання суду на відсутність завірених належним чином доказів як на обставину неможливості розгляду справи без участі позивача колегія суддів вважає необґрунтованим.
          Що стосується необхідності отримання від позивач особистих пояснень, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції був не позбавлений можливості їх отримати вирішивши питання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, про яку просив представник позивача в своїй заяві від 09.09.2024. 
          З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2024, справу слід направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
          Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 320, 321 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
          Скасувати ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2024 в адміністративній справі № 175/9349/24 та матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
          Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник