Номер провадження: 33/813/459/25
Номер справи місцевого суду: 504/1561/24 
Головуючий у першій інстанції Вінська Н. В. 
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2025 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Каланжов Владислав Михайлович на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 грудня 2024 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-
В С Т А Н О В И В:
Короткий виклад обставин справи
Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..
Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №734906 від 24.02.2024, 24.02.2024 о 09 год. 15 хв. за адресою: Старокиївське шосе 23 КМ, р-н Лиманський, Одеська обл. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz 300D державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.
Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги
Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Каланжов Владислав Михайлович подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 грудня 2024 року скасувати та провадження у справі закрити.
Також ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Каланжов Владислав Михайлович просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови, вказуючи, що з 23 грудня 2024 рок по 02 січня 2025 року ОСОБА_2 перебував на лікарняному, тому не мав змоги подати апеляційну скаргу, після виписки з лікарні та початком здійснення діяльності ознайомився з вказаною постановою, яка була направлена йому на електронну адресу 27 грудня 2024 року.
Зазначає, що із оскаржуваною постановою категорично не погоджується та вважає її незаконною.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що тривалий розгляд справи на який посилається суд у своїй постанові відбувся не по вині громадянина ОСОБА_1 , оскільки він сумлінно виконував свої обов`язки та прибував до суду. Також апелянтом зазначено, що ОСОБА_1 через його захисника надавались відповідні клопотання з доказами неможливості його прибуття до суду, в яких зазначалось про бажання безпосередньої участі у розгляді справи.
Вказує, що суд проігнорував клопотання громадянина ОСОБА_1 та призначав засідання в проміжок часу менше тижня, навіть тоді, коли було видно, що гр. ОСОБА_1 декілька разів продовжував лікарняний.
Крім того, апелянт зазначає, що ані гр. ОСОБА_1 , ані його захисник належним чином не були повідомлені про час, дату та місце слухання справи. Вказує, що твердження суду про те, що захисник ОСОБА_1 повідомлявся через систему «Електронний суд» не є правдивим. 
Також апелянт наголошує на тому, що суд не дочекавшись відповіді від КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги № 18» ОМР виніс Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
В обґрунтування своїх вимог апелянт також вказує, що відмова гр. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є наслідком упереджених дій працівників поліції, що полягали у схилянні особи до вчинення правопорушення. 
Апелянт також наголошує на тому, що працівниками поліції було зачитано щось схоже на права при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, проте не ясно кому, і чи все зрозуміло тому для кого вони нібито озвучувались. (не було зачитано саме ОСОБА_1 його права)
Позиція апеляційного суду.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Чинні норми КУпАП в частині права на оскарження постанови судді місцевого суду є гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників судового розгляду і за аналогією з правом особи на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, визначають порядок реалізації цього права, його законну мету.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що право на судовий захист не повинно бути ілюзорним, а особа має мати реальну можливість оскаржити судове рішення.
Так, у пункті 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 4 грудня 1995 року ЄСПЛ зазначив, що для того, що б доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова ухвалена Комінтернівським районним судом Одеської області 24 грудня 2024 року.
Апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 06 січня 2025 року за допомогою підсистеми "Електронний суд".
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 грудня 2024 року посилається на те, що з 23 грудня 2024 рок по 02 січня 2025 року перебував на лікарняному, тому не мав змоги подати апеляційну скаргу, після виписки з лікарні та початком здійснення діяльності ознайомився з вказаною постановою, яка була направлена йому на електронну адресу 27 грудня 2024 року.
Враховуючи те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять докази отримання на електронну пошту ОСОБА_2 копії оскарженої постанови 27 грудня 2024 року (а.с. 57) та надано докази перебування на лікарняному з 23 грудня 2024 рок по 02 січня 2025 року (а.с. 86) апеляційний суд вважає клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтованим, причини пропуску строку поважними, тому поновляє ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Каланжов Владислав Михайлович строк на апеляційне оскарження постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 грудня 2024 року.
Щодо суті адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), згідно якої огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно п. 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно п. 9 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Відповідно до п.п. 7-8, 15 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
Визнаючи винним правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 24.02.2024 серії ААД №734906, який складений уповноваженою особою та підписаний ОСОБА_1 без зауважень; направленням на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння, від 24.02.2024, відповідно якого ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду; відео записами з ПВР, на яких зафіксований факт керування ОСОБА_1 автомобілем та його відмова від проведення огляду на стан сп`яніння.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.
Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №734906 від 24.02.2024, ОСОБА_1 24.02.2024 о 09 год. 15 хв. по Старокиївському шосе 23 КМ, р-н Лиманський, Одеська обл. керував транспортним засобом Mercedes-Benz 300D державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачено ч.1 ст.130 КУпАП. Даний протокол був складений уповноваженою особою та підписаний ОСОБА_1 без зауважень;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до КМП «ООНЦПЗ» ООР від 24.02.2024, відповідно до якого працівниками поліції були виявлені в ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, зіниці очей звужені та не реагують на світло, відповідно якого ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду;
- відео записами з ПВР, на яких зафіксований факт керування ОСОБА_1 автомобілем та його відмова від проведення огляду на стан сп`яніння.
Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є наслідком упереджених дій працівників поліції, що полягали у схилянні особи до вчинення правопорушення, спростовується доданим до матеріалів справи відеозаписом. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляд на стан сп`яніння, розуміючи що у даному випадку буде складено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності (БК 470348 09:04:54)
В даному випадку ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 ніщо не перешкоджало пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку та підтвердити свої твердження про відсутність наркотичного сп`яніння.
Як вбачається із відеозапису, поліцейські неодноразово роз`яснили ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому відмовляючи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 діяв умисно та в повній мірі розумів наслідки своїх дій.
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3 ПДР).
Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).
Щодо доводів апеляційної скарги, що ОСОБА_1 та його представник Каланжов О.Ю. не повідомлялись судом першої інстанції належним чином про дату, час та місце судового засідання, у зв`язку з чим судом першої інстанції порушено права ОСОБА_1 на справедливий судовий захист, не є слушним, адже з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений про судове засідання sms-повідомленням на номер телефону, який особисто надав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 54б) В апеляційній скарзі не зазначається, що даний номер телефону не належить ОСОБА_1 , а також не надав докази не отримання sms-повідомлення суду. Щодо ОСОБА_2 , то він був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції sms-повідомленням на номер телефону, який був зазначений ОСОБА_2 в клопотанні про відкладання справи та наступних поданих ним процесуальних документах, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 54а), також належне сповіщення представника ОСОБА_1 підтверджується отриманням 11 грудня 2024 року 02:54:45 судової повістки-повідомлення в особистому кабінеті підсистеми (модуля) ЄСІТС Електронний суд, що підтверджується довідкою (а.с. 104).
Суд апеляційної інстанції акцентує увагу також на тому, що ОСОБА_2 було подано 23 грудня 2024 року клопотання про відкладання розгляду справи, що є відповідним підтвердженням його сповіщення про судове засідання призначене на 24 грудня 2024 року на 10:00 (а.с. 50) 
Апеляційний суд не приймає до уваги твердження захисника про те, що судом не взято до уваги клопотання ОСОБА_1 з доказами неможливості його прибуття до суду, в яких зазначалось про бажання безпосередньої участі у розгляді справи адже суд дійшов вірного висновку, що відповідно до вимог викладених у ст. 268 КУпАП, категорія справ за ст.130 КУпАП не відноситься до категорії справ, де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні, є обов`язковою. Дана справа вперше надійшла до суду першої інстанції ще на початку квітня 2024 року і з цього часу, у сторони захисту було достатньо часу для формування своєї позиції, яка зрештою була сформована і у матеріалах справи наявне клопотання про закриття провадження, яке отримане судом 03.09.2024 року.
Також доводи апеляційної скарги про те, що суд проігнорував клопотання громадянина ОСОБА_1 та призначав засідання в проміжок часу менше тижня, суд апеляційної інстанції вважає не обґрунтованим, адже ОСОБА_1 та його представник зловживали своїми процесуальними правами, та дев`ять разів просили відкласти судові засідання з розгляду даної справи, що на думку апеляційного суду впливає на швидкий розгляд справи, адже частиною 6 статті 38 КУпАП передбачено , що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення. Відповідно останнім днем можливого притягнення особи до відповідальності становить ,,,
Доводи апелянта щодо не роз`яснення прав водію під час складання адміністративного протоколу є необґрунтованими та спростовуються наявними відеозаписами, зокрема БК 470348 09:06:04. Крім того, у протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, зазначено: «Г-ну ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст.268 КУпАП і повідомлено, що розгляд справи відбудеться 25.03.2024 о 10.00 у Комінтернівському районному суді Одеської області», про що він розписався без будь-яких застережень та зауважень.
Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції також не спростовують та зводяться до незгоди з оскаржуваним рішенням.
Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.
Отже, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.
З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Каланжов Владислав Михайлович про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Каланжов Владислав Михайлович строк на апеляційне оскарження постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 грудня 2024 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Каланжов Владислав Михайлович залишити без задоволення.
Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 грудня 2024 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови виготовлений 31 січня 2025 року.

Суддя
Одеського апеляційного суду    В.В. Кострицький