ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2025 року	Львів	Справа № 140/7780/24 пров. № А/857/24971/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                          Ільчишин Н.В., 
суддів                                                             Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,
розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2024 року (судді Лозовського О.А. за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у м. Луцьк,) у справі № 140/7780/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

В липні 2024 року, ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі – відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі – відповідач 2), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Головного управлінні Пенсійного фонду України у Полтавській області від 19.07.2024 №907580140981 про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VIII) від 10.12.2015; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити переведення та виплату пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VII від 10.12.2015 з 12.07.2024, з врахуванням та визначенням розміру пенсії відповідно до наданих із заявою довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Управлінням соціальної та ветеранської політики Володимирської районної державної адміністрації №826/06/2-24 від 12.07.2024.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 19.07.2024 №907580140981 «Про відмову у перерахунку пенсії». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити переведення ОСОБА_1 з 12.07.2024 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII та здійснити перерахунок пенсії з врахуванням довідок, Управлінням соціальної та ветеранської політики Володимирської районної державної адміністрації від 12.07.2024 №826/06/2-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та від 12.07.2024 №826/06/2-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державного службовця. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин справи. В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що відповідно до ст. 90 Закону № 889-VIII з 01.05.2016 пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно з пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, збережено право державних службовців лише на призначення (а не перерахунок) пенсії на умовах статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ. Оскільки чинним законодавством України не передбачено перерахунку пенсій державних службовців у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців, тому відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі довідок виданих Управлінням соціальної та ветеранської політики Володимирської районної державної адміністрації від 12.07.2024 №826/06/2-24 та від 12.07.2024 №826/06/2-24 з одночасним переведенням її з пенсії за віком за Законом № 1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII. Просить скасувати рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) розглядає справу в порядку письмового провадження.
Відповідно до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині відмовлених позовних вимог, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 25.08.2011 отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ), а з 01.03.2019 - пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі -Закон №1058-ІV).
12.07.2024 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою, у якій просила перевести її на пенсію за Законом України «Про державну службу», надавши документи за переліком згідно із розпискою-повідомленням, зокрема, довідки №826/06/2-24 та №826/06/2-24 від 12.07.2024, видані Управлінням соціальної та ветеранської політики Володимирської районної державної адміністрації про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.
Після реєстрації заяви та формування електронної пенсійної справи працівниками ГУ ПФУ у Волинській області заява позивача відповідно до принципу екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ в Полтавській області з прийняттям рішення від 19.07.2024 №907580140981 про відмову у перерахунку пенсії за віком згідно із Законом №1058-ІV на пенсію відповідно до Закону №889-VIII із врахуванням нових довідок, виданих Управлінням соціальної та ветеранської політики Володимирської районної державної адміністрації від 12.07.2024 №826/06/2-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та від 27.03.2024 №826/06/2-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державного службовця, оскільки заявнику вже була призначена пенсія згідно Закону №3723-ХІІ.
Не погодившись з рішення пенсійного органу про відмову у переведенні позивача із пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV на пенсію відповідно до Закону №889-VIII звернулась до суду з позовом.
Вирішуючи спірні правовідносини, апеляційний суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» № 889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016.
Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII з 1 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Положеннями пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Тобто, за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 04.04.2018 року №822/254/18, від 15.12.2020 року у справі № 560/2398/19, від 18 березня 2021 року у справі № 500/5183/17.
Як вбачається з матеріалів справи, 12.07.2024 позивач звернулася до відповідача із заявою про перехід на інший вид пенсії пенсію державного службовця відповідно до Закону №889-VIII. На момент звернення із даною заявою позивач отримувала пенсію за віком за нормами Закону №1058-IV.
Судом встановлено, що позивачу відмовлено у переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв`язку з тим, що право на призначення пенсії за цим Законом мають особи, яким пенсія не призначалася відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу». Отже, як це правильно зазначив суд першої інстанції, із змісту вказаного рішення вбачається, що підставою відмови у переведенні на пенсію державного службовця слугувала обставина вже використання позивачем права на призначення та отримання пенсії державного службовця.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії (постанова Верховного Суду від 19.12.2023 у справі №600/947/23-а).
Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІІ, ст. 37 Закону №3723-XII не містять обмеження щодо неможливості переведення особи на пенсію відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII з пенсії, яку особа отримувала за Законом 1058-IV, та якій до 01.05.2016 (дата набрання чинності Закону №889-VІІІ) була призначена пенсія відповідно до Закону №3723-XII.
Таким чином, в даному випадку має місце розрахунок іншого виду пенсії, а саме пенсії згідно частини першої статті 37 Закону №3723-ХІІ і розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII.
За правилами, визначеними статтею 26 Закону №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
При цьому, як встановлено судом першої інстанції, на дату набрання чинності Законом №889-VIII (01.05.2016) позивач мала понад 20 років стажу державної служби.
Крім того, на дату звернення позивача із заявою про переведення із пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію державного службовця, у ОСОБА_1 наявний страховий стаж (понад 35 років), стаж державної служби (понад 20 років станом на 01.05.2016), вона досягла пенсійного віку (має 67 років 10 місяців).
Отже, позивач, як це правильно зазначив суд першої інстанції, має право на розрахунок пенсії державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VII, оскільки вимоги зазначеної статті щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби виконані.
Щодо позовної вимоги про урахування довідок про складові заробітної для призначення пенсії державного службовця при здійсненні перерахунку пенсії, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Так, позивач на час звернення за призначенням пенсії не займала посаду державної служби, тому з урахуванням положень ст. 37 Закону №3723-ХІІ розмір пенсії позивача підлягає обчисленню із заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Отже, пенсія позивачу підлягає обчисленню у відсотковому співвідношенні від заробітку, зазначеного у відповідних довідках.
Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 27.01.2023 у справі №340/4184/21 та узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постанові від 13.02.2019 у справі №822/524/18 та підтримано Верховним Судом в постанові від 12 лютого 2025 року в справі № 580/6600/24.
Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, зважаючи на висловлену Верховним Судом правову позицію у такій категорії справ, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області від 19 липня 2024 року №907580140981 позивачу безпідставно та необґрунтовано відмовлено у переведенні на пенсію державного службовця, отже таке підлягає скасуванню, а належним та ефективним способом захисту порушених прав буде зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області перевести ОСОБА_1 з 12.07.2024 на пенсію державного службовця відповідно до Закону №889-VIII від 10.12.2015 року та здійснити перерахунок пенсії, з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Управлінням соціальної та ветеранської політики Володимирської районної державної адміністрації від 12.07.2024 №826/06/2-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та від 12.07.2024 №826/06/2-24. Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Колегія суддів звертає увагу, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивачем не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.
Водночас доводи апелянта про те, що чинним законодавством України не передбачено можливості перерахунку органами Пенсійного фонду України пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу», апеляційний суд відхиляє, оскільки довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Управлінням соціальної та ветеранської політики Володимирської районної державної адміністрації від 12.07.2024 №826/06/2-24 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та від 12.07.2024 №826/06/2-24 були долучені до заяви про переведення відповідно до Закону України «Про державну службу». Відтак не стосуються перерахунку в зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.
У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. 
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не стягуються.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення. 
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2024 року у справі № 140/7780/24 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

                  Головуючий суддя                                          Н.В. Ільчишин

                  Судді                                                                В.В. Гуляк

                                                                                            Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 14.03.2025