Номер провадження: 22-ц/813/2912/24 
Справа № 523/7037/23
Головуючий у першій інстанції Кремер І. О.
Доповідач Карташов О. Ю.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2024 року                                                                  м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду 
апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни, в інтересах якої діє адвокат Коваль Ростислав Олександрович
на ухвалу Суворовського районного суду міста Одеси від 28 вересня 2023 року
у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , за участю стягувача – ОСОБА_2 , суб`єкта оскарження – Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни, на дії та бездіяльність приватного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст вимог скарги

У квітні 2023 року ОСОБА_1 , звернувся до суду із скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця Микитин О.С..
Обґрунтовуючи вимоги поданої скарги вказує на те, що в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала справа № 523/6790/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. За результатами розгляду даної справи 14.12.2020 року Суворовським районним судом м. Одеси було постановлено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 12000,00 грн щомісячно, починаючи з 02.05.2019 року і до досягнення донькою повноліття. У подальшому, постановою Одеського апеляційного суду від 20.07.2021 року вказане рішення було змінено в частині суми аліментів з ОСОБА_1 , а саме постановлено стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 8000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Стягувачем ОСОБА_2 спочатку виконавчий лист було подано з порушенням територіальної підвідомчості до Вишневого ДВС, який 20.02.2023 року було повернуто стягувачу, а в подальшому до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В., яким 24.02.2023 року було відкрито виконавче провадження № 71141411 з виконання виконавчого листа № 523/6790/ від 30.07.2021 року, виданого Суворовським районним судом м. Одеси. Проте, 07.03.2023 року приватним виконавцем Говорим В.П. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та повернуто боржнику ОСОБА_1 сплачені ним кошти з підстав ненадання стягувачем реквізитів перерахування коштів. 
Щодо дій та бездіяльності приватного виконавця Говорова В.П. у виконавчому провадженні № 71141411 боржником було подано скаргу до Суворовського районного суду м. Одеси, яка наразі розглядає у судовому проваджені за № 523/4644/23.
У подальшому, ОСОБА_2 звернулася до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Микитин О.С. із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 523/6790/19 від 30.07.2021 року, виданого Суворовським районним судом м. Одеси. 
Так, 20.03.2023 року приватним виконавцем Микитин О.С. було відкрито виконавче провадження № 71343903 з виконання виконавчого листа № 523/6790/19, виданого 30.07.2021 року.
Однак, скаржник у поданій скарзі зазначає про те, що оскільки повернення коштів приватним виконавцем Говоровим В.П. у ВП № 711414111 боржнику є неправомірними, а також постанова про повернення виконавчого листа у ВП № 711414111 є неправомірною, а тому як наслідок постанова приватного виконавця Микитин О.С. про відкриття виконавчого провадження № 71343903 є передчасно та підлягає скасуванню з огляду на те, що станом на сьогоднішній час оскаржуються дії та бездіяльність приватного виконавця Говорова В.П. у виконавчому провадженні № 711414111.
У виконавчому провадженні приватним виконавцем Микитин О.С. було складено три довідки розрахунки заборгованості зі сплати аліментів: Довідка розрахунок від 20.03.2023 року № 71343903/4969; Довідка розрахунок від 03.04.2023 року № 71343903/6796; Довідка розрахунок від 06.04.2023 року № 71343903/6796.
Проте, скаржник ОСОБА_1 вважає, що вказані розрахунки заборгованості приватним виконавцем Микитин О.С. було складено неправомірно з огляду на наступне.
У довідка розрахунок від 20.03.2023 року № 71343903/4969 зазначено про те, що згідно довідки розрахунку № 711414111/37 від 07.03.2023 року, виданого приватним виконавцем виконавчого округу Говоровим В.П. заборгованість боржника станом на 01.03.2023 року становить 245357,42 грн. Таким чином, довідка розрахунок від 20.03.2023 року № 71343903/4969 була здійснена приватним виконавцем Микитин О.С. на підставі довідки від 07.03.2023 року № 711414111/37 приватного виконавця Говорова П.В. у ВП № 711414111. Однак, врахування приватним виконавцем Микитин О.С. вказаної довідки є безпідставним з тих підстав, що згідно Довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01.03.2023 року № 711414111/31 в рамках ВП № 711414111, яку зроблено приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим В.П. наявна переплата у розмірі 6030,56 грн.
У довідці розрахунку від 03.04.2023 року № 71343903/6796 зазначено, що згідно довідки розрахунку заборгованості № 71343903/4969 від 20.03.2023 року, виданого приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Микитин О.С. заборгованість боржника станом на 01.04.2023 року становить 250518,71 грн. Однак, вказаний висновок приватного виконавця є помилковим, оскільки як вище зазначено Довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01.03.2023 року № 711414111/31 в рамках ВП № 711414111, яку зроблено приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим В.П. наявна переплата у розмірі 6030,56 грн.
У Довідку розрахунок від 06.04.2023 року № 71343903/7243 приватним виконавцем Микитин О.С. було здійснено через три доби, при чому ані стягувач, ані боржник не висували вимоги зробити таку довідку, тоді як вимогами ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено робити довідку розрахунок тільки раз на місяць. Окрім цього, у приватного виконавця Микитин О.С. не було підстав робити повторну довідку розрахунок, оскільки відповідно до ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі закінчення виконавчого провадження. Однак, вказане виконавче провадження згідно приписів ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» не вважається закінченим.
05.04.2023 року ОСОБА_1 через касу АТ КБ «ПриватБанк» було здійснено платіж у сумі 248000,00 грн та повідомлено приватного виконавця, однак, у вказані довідці дані кошти не відображені як отримані. 
06.04.2023 року приватним виконавцем Микитин О.С. було повернуто ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 247931,00 грн, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до якої стягувачу - фізичній особі стягнуті з боржника кошти перераховуються виконавцем на зазначений у заяві про примусове виконання рішення рахунок у банку або іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг (заяві про зміну реквізитів рахунку у банку або іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг) чи надсилаються на адресу стягувача поштовим переказом не пізніше наступного робочого дня з дня надходження таких коштів на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Оскільки, у заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження не зазначені реквізити для перерахування коштів, приватний виконавець Микитин О.С. повинен був сплачені ОСОБА_1 грошові кошти у виконавчому провадженні перерахувати на адресу стягувача поштовим переказом, а не повертати їх боржнику.
У подальшому, 06.04.2023 року приватним виконавцем Микитин О.С. на підставі заяви представника стягувача Коломієць Т.О. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.
Однак, скаржник вказує на те, що без виконання вимог ч. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме перерахування сплачених боржником коштів на адресу стягувача поштовим переказом приватний виконавець Микитин О.С. не повинна була повертати виконавчий документ стягувачу, оскільки це прямо суперечить інтересам дитини щодо отримання аліментів від батька, оскільки такі є виключно власністю дитини.
Окрім того, у поданій скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що 22.03.2023 року ним було надіслано до усіх приватних виконавців виконавчого округу Київської області, в тому числі і до ОСОБА_5 , інформаційний запит про номер рахунку, відкритого в державному банку (три рахунки з призначенням) для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників у національній та іноземній валютах та їх виплати стягувачам.
Однак, станом на дату подання вказаної скарги приватним виконавцем Микитин О.С. жодної відповіді скаржнику не надано.
У зв`язку з цим, просить суд задовольнити дану скаргу та постановити ухвалу, якою:
Визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. щодо не надання відповіді на інформаційний запит від 22.03.2023 року протиправною;
Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. щодо винесення постанови про відкриття провадження № 71343903 від 20.03.2023 року;
Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. щодо здійснення Довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 20.03.2023 року № 71343903/4969 в рамках ВП № 71343903;
Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. щодо здійснення Довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 03.04.2023 року № 71343903/6796 в рамках ВП № 71343903;
Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. щодо здійснення Довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 06.04.2023 року № 71343903/7243 в рамках ВП № 71343903;
Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. щодо не направлення коштів, які надійшли на рахунок приватного виконавця 05.04.2023 року у сумі 248000,00 грн стягувачу ОСОБА_2 на наступний день через поштовий переказ;
Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. щодо переказу коштів згідно платіжного доручення від 06.04.2023 року ОСОБА_1 у розмірі 247931,00 грн;
Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. щодо винесення вимоги від 21.03.2023 року в частині надання копії документів;
Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу ВП № 71343903 від 06.04.2023 року;
Зобов`язати ОСОБА_2 пред`явити (надати) виконавчий лист № 523/6790/19 до виконання приватному виконавцю Микитин О.С. у ВП № 71343903 у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження.
Також скаржник ОСОБА_1 надав суду заяву про збільшення вимог скарги, в якій, окрім раніше заявлених вимог, доповнив такі ще вимогою про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу в ВП № 71343903 від 06.04.2023 року, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Микитиною О.С.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 28.09.2023 року ухвалено скаргу ОСОБА_1 , за участю стягувача ОСОБА_2 , суб`єкта оскарження приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни на дії та бездіяльність приватного виконавця задовольнити частково.
Визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни щодо ненадання відповіді на інформаційний запит від 22.03.2023 року.
Визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни у виконавчому провадженні № 71343903 щодо не направлення стягувачу ОСОБА_2 коштів, які надійшли від боржника на рахунок приватного виконавця в рахунок добровільного погашення заборгованості зі сплати аліментів, не пізніше наступного дня поштовим переказом згідно вимог ч. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».
Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни у виконавчому провадженні № 71343903 щодо повернення (переказу) коштів боржнику ОСОБА_1 , сплачених ним добровільно в рахунок погашення заборгованості по аліментам.
Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни у виконавчому провадженні № 71343903 щодо неналежного здійснення Довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 06.04.2023 року № 71343903/7243 без врахування сум, добровільно сплачених боржником ОСОБА_1 у даному виконавчому провадженні.
Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни у виконавчому провадженні № 71343903 щодо винесення постанови від 06.04.2023 року про повернення виконавчого документа стягувачу.
Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 71343903.
У задоволенні решти вимог скарги ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала суду вмотивовано тим, що твердження представника скаржника про неправомірність дій та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. у виконавчому провадженні № 71343903, знайшли своє підтвердження, а тому скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Микитин О.С. в інтересах якої діє адвокат Коваль Р.О. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, та необґрунтованість судового рішення в частині задоволення вимог скарги ОСОБА_1 , просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким відмовити у повному обсязі в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. Також, просить вирішити питання про розподіл судових витрат.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення, не враховано ту обставину, що жодних звернень від ОСОБА_1 на адресу приватного виконавця Микитин О.С. не надходило. Наголошується, що відправлення електронних листів не гарантує їх безумовне надходження та одержання адресатом. Електронний лист ОСОБА_1 не надходив на електронну пошту приватного виконавця Микитин О.С., та матеріали справи не містять підтвердження вручення відповідного листа.
В скарзі звертається увага на те, що 06.04.2023 року надійшли кошти, які приватний виконавець мав перерахувати стягувачу не пізніше наступного робочого дня, а це 07.04.2023 року, тобто був строк на вчинення відповідної виконавчої дії. У свою чергу, в матеріалах виконавчого провадження були відсутні банківські реквізити стягувача, тому на його адресу було направлено вимогу про надання інформації. Водночас, того ж дня, 06.04.2023 року надійшла заява від стягувача про повернення виконавчого документа стягувачу, що свідчило про реалізацію стягувачем його права та неможливість всупереч праву сторони виконавчого провадження продовжувати вчиняти виконавчі дії спрямовані на примусове виконання рішення приватним виконавцем Микитин О.С., як наслідок, 06.04.2023 року приватним виконавцем Микитин О.С. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. У зв`язку з поверненням виконавчого документу стягувачу та завершенням виконавчого провадження у приватного виконавця Микитин О.С. були відсутні правові підстави в подальшому зберігати кошти ОСОБА_1 та відповідні кошти було повернуто боржнику. 
Таким чином апелянт вважає, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, а саме п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» та проігноровано безумовне право стягувача на повернення виконавчого документа без виконання у зв`язку з чим помилково визнано протиправною постанову від 06.04.2023 року про повернення виконавчого документа стягувачу, винесену у виконавчому провадженні № 71343903.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Ознайомившись зі змістом апеляційної скарги ОСОБА_1 подав відзив, в якому просить апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 28.09.2023 року у справі № 523/7037/23 — залишити без змін.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України). 

Фактичні обставини справи, встановлені судом

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала справа № 523/6790/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. За результатами розгляду даної справи 14.12.2020 року Суворовським районним судом м. Одеси було постановлено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 12000,00 грн. щомісячно, починаючи з 02.05.2019 року і до досягнення донькою повноліття. У подальшому, постановою Одеського апеляційного суду від 20.07.2021 року вказане рішення було змінено в частині суми аліментів з ОСОБА_1 , а саме постановлено стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 8000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Стягувачем ОСОБА_2 спочатку виконавчий лист було подано з порушенням територіальної підвідомчості до Вишневого ДВС, який 20.02.2023 року було повернуто стягувачу, а в подальшому до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В., яким 24.02.2023 року було відкрито виконавче провадження № 71141411 з виконання виконавчого листа № 523/6790/ від 30.07.2021 року, виданого Суворовським районним судом м. Одеси. Проте, 07.03.2023 року приватним виконавцем Говорим В.П. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та повернуто боржнику ОСОБА_1 сплачені ним кошти з підстав ненадання стягувачем реквізитів перерахування коштів. Щодо дій та бездіяльності приватного виконавця Говорова В.П. у виконавчому провадженні № 71141411 боржником було подано скаргу до Суворовського районного суду м. Одеси, яка наразі розглядає у судовому проваджені за № 523/4644/23.
У подальшому, ОСОБА_2 звернулася до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Микитин О.С. із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 523/6790/ від 30.07.2021 року, виданого Суворовським районним судом м. Одеси. Так, 20.03.2023 року приватним виконавцем Микитин О.С. було відкрито виконавче провадження № 71343903 з виконання виконавчого листа № 523/6790/19, виданого 30.07.2021 року.
У виконавчому провадженні приватним виконавцем Микитин О.С. було складено три довідки розрахунки заборгованості зі сплати аліментів: Довідка розрахунок від 20.03.2023 року № 71343903/4969; Довідка розрахунок від 03.04.2023 року № 71343903/6796; Довідка розрахунок від 06.04.2023 року № 71343903/6796.
У подальшому, 06.04.2023 року приватним виконавцем Микитин О.С. на підставі заяви представника стягувача Коломієць Т.О. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Частинами 2, 3 ст. 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч.5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.
Статтею 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» визначено, що працівник органу державної виконавчої служби зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

З огляду на вищевикладене та відповідно до доказів які містяться в матеріалах справи, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції що дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. є неправомірними з огляду на те, що імперативними нормами ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що за відсутності реквізитів стягувача, на які можливо перерахувати стягнуті з боржника кошти, виконавець повинен надіслати такі кошти стягувачу поштовим переказом. 
Однак, як вбачається із матеріалів виконавчого провадження приватним виконавцем такі дії вчиненні не були. 
Приватний виконавець Микитин О.С., діючи в якнайкращих інтересах дитини, дотримуючись вимоги ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», враховуючи те, що аліменти, які були сплачені боржником добровільно, є саме власністю дитини, повинна була здійснити в першу чергу переказ коштів стягувачу і тільки у такому разі винести постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. 
Також, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що дії приватного виконавця щодо повернення боржнику ОСОБА_1 добровільно сплачених ним коштів у межах виконавчого провадження є неправомірними, у зв`язку з чим складення Довідки розрахунку заборгованості за сплати аліментів від 06.04.2023 року № 71343903/7243 та винесення постанови від 06.04.2023 року про повернення виконавчого документа стягувачу було передчасним, без вчинення всіх необхідних процесуальних дій для забезпечення якнайкращих інтересів дитини, а саме забезпечення права дитини на отримання аліментів, які є її власністю.
Доказів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом не надано.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права не містять посилань на такі порушення, що призвели до неправильного вирішення справи, тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 376 ЦПК України, не можуть бути підставою для скасування рішення.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми процесуального та матеріального права.
Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення скарги на дії та бездіяльність приватного виконавця, з дотриманням норм процесуального та матеріального права.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни, в інтересах якої діє адвокат Коваль Ростислав Олександрович, залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду міста Одеси від 28 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.
Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький