УХВАЛА
 
26 лютого 2025 року 
м. Київ 
 
справа № 756/767/23 
провадження № 61-4635св24 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
судді-доповідача - Пророка В. В. 
суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Ситнік О. М., 
 
розглянувши заяву судді Пророка Віктора Васильовича про самовідвід від участі у розгляді заяв Приватного акціонерного товариства «Газтранзит» з іноземними інвестиціями про відвід суддів Петрова Євгена Вікторовича та Литвиненко Ірини Вікторівни від участі у розгляді справи за заявою Приватного акціонерного товариства «Газтранзит» з іноземними інвестиціями про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду                               від 11 вересня 2024 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Газтранзит» з іноземними інвестиціями про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 
 
ВСТАНОВИВ: 
 
У січні 2023 року  ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Газтранзит» з іноземними інвестиціями (далі - ПрАТ «Газтранзит»), у якому просив: 1) визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 06 січня 2023 року № 1-к про його звільнення з роботи; 2) поновити його на посаді головного бухгалтера ПрАТ «Газтранзит»; 3) стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту незаконного звільнення до дня ухвалення рішення у справі. 
 
Оболонський районний суд міста Києва рішенням від 23 травня 2023 року у задоволенні позову відмовив. 
 
Київський апеляційний суд постановою від 04 березня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кравця Р. Ю. залишив без задоволення, а рішення Оболонського районного суду міста Києва від 23 травня 2023 року - без змін. 
 
У березні 2024 року ОСОБА_1  через представника  Кравця Р. Ю. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Оболонського районного суду міста Києва від 23 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2024 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Ситнік О. М. постановою від 11 вересня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Кравцем Р. Ю. , задовольнив частково. Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 23 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2024 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції. 
 
09 січня 2025 року ПрАТ «Газтранзит» подало до Верховного Суду заяву про роз`яснення постанови Верховного Суду від 11 вересня 2024 року, в якій просило роз`яснити, що мав на увазі Верховний Суд, зазначаючи у постанові: «Крім того, згідно з пунктом 8.2 Статуту ПрАТ «Газтранзит» саме до компетентності загальних зборів належить визначення основних напрямів діяльності товариства. 
 
Звертаючись до змісту службової записки від 30 листопада 2022 року № 40, можна виснувати, що ні загальні збори, ні наглядова рада ПрАТ «Газтранзит» не були обізнані про намір змінити профіль діяльності підприємства та фактично розпочати будівництво на місці, де знаходиться об`єкт підвищеної небезпеки газової промисловості Компресорна станція «Тарутино». 
 
Лише 24 жовтня 2022 року наглядова рада ПрАТ «Газтранзит» взяла до відома (без затвердження) питання щодо пошуку та розвитку нових напрямів та видів діяльності товариства на існуючих виробничих потужностях з перепрофілюванням інфраструктури та відповідних об`єктів ПрАТ «Газтранзит» для нового виду діяльності, серед яких також було питання будівництва комплексу з переробки пшениці для виробництва біоетанолу. 
 
Отже, на момент вказівки від т. в. о. голови правління головному бухгалтеру оплатити інвойс наглядова рада тільки взяла до відома питання пошуку та розвитку нових напрямів і видів діяльності товариства, але не затверджувала відповідних рішень. Також відсутні докази щодо підписання договору № 17/IF-2022, який мав бути підставою для оплати головним бухгалтером інвойсу». 
 
І чи будуть вважатися встановленими та доведеними факти, згадані у постанові, враховуючи, що у матеріалах справи відсутні і не досліджувалися судами попередніх інстанцій та не зазначені в їх рішеннях будь-які рішення (протоколи) Наглядової ради ПрАТ «Газтранзит», будь-які редакції Статуту ПрАТ «Газтранзит»? 
 
13 січня 2025 року суддя Пророк В. В. заявив самовідвід від участі у розгляді справи за заявою ПрАТ «Газтранзит» про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 вересня        2024 року у цій справі, оскільки він в окремих думках від 24 квітня 2024 року (щодо помилкового відкриття касаційного провадження) та від 11 вересня 2024 року (щодо необхідності постановлення ухвали про закриття касаційного провадження) виклав правову позицію щодо результатів розгляду Верховним Судом справи № 756/767/23 та з метою недопущення виникнення обставин, які могли б викликати в учасників справи та сторонніх спостерігачів сумніви щодо неупередженості судді-доповідача та забезпечення довіри учасників справи та сторонніх спостерігачів до судових рішень Верховного Суду його варто відвести від розгляду справи № 756/767/23. 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Ситнік О. М. ухвалою від 15 січня 2025 року, яку відповідно до частини третьої          статті 415 ЦПК України оформив суддя Петров Є. В., відмовив у задоволенні заяви судді Пророка В. В. про самовідвід від участі у розгляді справи за заявою ПрАТ «Газтранзит» про роз`яснення постанови Верховного Суду від 11 вересня 2024 року. 
 
05 і 07 лютого 2025 року до Верховного Суду від ПрАТ «Газтранзит» надійшли заяви про відвід суддів Петрова Є. В. та Литвиненко І. В., які мотивовано тим, що Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В. ухвалою від 24 квітня 2024 року відкрив касаційне провадження у цій справі. 
 
Зазначена ухвала, з якою суддя Литвиненко І. В. погодилася та без заперечень підписала, відповідно до частини третьої статті 415 ЦПК України оформлена суддею Петровим Є. В., оскільки суддя Пророк В. В. був не згодний з цим судовим рішенням (ухвалою). 
 
Відповідач вважає, що касаційне провадження відкрито безпідставно, оскільки зазначені суддею Петровим Є. В. порушення, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, не підтвердилися під час розгляду справи по суті та не знайшли свого відображення у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2024 року. 
 
Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В. ухвалою від 20 травня 2024 року призначив справу № 756/767/23 до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п`яти суддів. 
 
Зазначена ухвала, з якою суддя Литвиненко І. В. погодилася та без заперечень підписала, відповідно до частини третьої статті 415 ЦПК України оформлена суддею Петровим Є. В., оскільки суддя Пророк В. В. був не згодний з цим судовим рішенням (ухвалою). 
 
Відповідач вважає, що судді Петров Є. В. та Литвиненко І. В. дійшли помилкового висновку про необхідність призначення справи до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів, а також не сприяли ухваленню правильного рішення по суті спору та не вчинили жодних дій задля забезпечення неупередженого та справедливого розгляду справи. 
 
З огляду на викладене, у відповідача наявні обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності суддів Петрова Є. В. та Литвиненко І. В. під час розгляду цієї справи. 
 
26 лютого 2025 року суддя Пророк В. В. заявив самовідвід від розгляду заяв ПрАТ «Газтранзит» про відвід суддів Петрова Є. В. та Литвиненко І. В. від участі у розгляді заяви ПрАТ «Газтранзит» про роз`яснення постанови Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 756/767/23, оскільки він в окремих думках від 24 квітня 2024 року (щодо помилкового відкриття касаційного провадження) та від 11 вересня 2024 року (щодо необхідності постановлення ухвали про закриття касаційного провадження) виклав правову позицію щодо результатів розгляду Верховним Судом справи № 756/767/23 та з метою недопущення виникнення обставин, які могли б викликати в учасників справи та сторонніх спостерігачів сумніви щодо неупередженості судді-доповідача та забезпечення довіри учасників справи та сторонніх спостерігачів до судових рішень Верховного Суду його варто відвести від розгляду справи № 756/767/23. 
 
Крім того, у заяві про самовідвід суддя Пророк В. В. зазначив, що саме з підстав висловлення ним окремої думки щодо результатів розгляду касаційної скарги Верховний Суд відводив його від участі у розгляді справи № 2-750/11 (провадження № 61-7603св24) (ухвала Верховного Суду від 18 грудня 2024 року), справи № 461/6975/23 (провадження № 61-8129св24) (ухвала Верховного Суду                                  від 06 листопада 2024 року), справи № 757/7499/17-ц (провадження № 61?9313св20) (ухвала Верховного Суду від 20 березня 2024 року) та справи № 456/253/22 (провадження № 61-6231ск24) (ухвала Верховного Суду від 12 липня 2024 року). 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи заяви судді Верховного Суду Пророка В. В., дійшов висновку, що заява не підлягає задоволеннюз таких підстав. 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України        (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Відповідно до частин першої - третьої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. 
 
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, від 09 листопада 2006 року). 
 
Згідно з частиною дев`ятою статті 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом. 
 
Зазначені суддею, який входить до складу колегії, - Пророком В. В. у заяві про самовідвід доводи не свідчать про існування обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості та об`єктивності під час вирішення у цій справі питання щодо відводу суддів Петрова Є. В. та Литвиненко І. В. від участі у розгляді заяви ПрАТ «Газтранзит» про роз`яснення постанови Верховного Суду від 11 вересня 2024 року. 
 
Посилання у заяві про самовідвід на те, що саме з підстав висловлення суддею Пророком В. В. окремої думки щодо результатів розгляду касаційної скарги Верховний Суд відвів його від участі у розгляді справи № 2-750/11 (провадження № 61-7603св24) (ухвала Верховного Суду від 18 грудня 2024 року), справи № 461/6975/23 (провадження № 61-8129св24) (ухвала Верховного Суду від 06 листопада 2024 року), справи № 757/7499/17-ц (провадження № 61?9313св20) (ухвала Верховного Суду                 від 20 березня 2024 року) та справи № 456/253/22 (провадження № 61-6231ск24) (ухвала Верховного Суду від 12 липня 2024 року)колегія суддів відхиляє, оскільки під час вирішення у цій справі спору по суті суддя Пророк В. В. не заявляв самовідвід з тих підстав, що він в окремій думці від 24 квітня 2024 року (щодо помилкового відкриття касаційного провадження) вже висловив свою правову позицію за доводами касаційної скарги. 
 
За таких обставин колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду відмовляє судді Верховного Суду Пророку В. В., який входить до складу зазначеної колегії суддів, у задоволенні заяви про самовідвід у зв`язку з відсутністю визначених цивільним процесуальним законодавством України обставин, які виключають його участь у розгляді цієї справи. 
 
Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
УХВАЛИВ: 
 
У задоволенні заяви судді Пророка Віктора Васильовича про самовідвід відмовити. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 
 
Ухвала відповідно до частини третьої статті 415 ЦПК України оформлена суддею Петровим Є. В. 

Суддя-доповідач	В. В. Пророк  	
Судді	А. І. Грушицький  	
 	І. В. Литвиненко  	
 	Є. В. Петров  	
 	О. М. Ситнік